ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року
м. Харків
справа № 643/15518/17
провадження № 22-ц/818/221/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Тичкової О.Ю.,
суддів – Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Сиротникова Р.Є.,
УСТАНОВИВ:
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просив стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) в розмірі 64000 грн., з яких: 34520 грн. – сума матеріальної шкоди, 29480 грн. – сума моральної шкоди; також просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 640 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 02.06.2015, о 17:30 год., на перехресті вулиць Валентинівської та Гвардійців Широнинців в м. Харкові сталась ДТП за участі автомобіля Деу-Ланос, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який, порушуючи правила дорожнього руху, виїхавши на перехрестя на великій швидкості та на заборонюючий сигнал світлофора, допустив зіткнення з автомобілем Шевроле Нубіра, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП позивачу завдано майнових збитків та моральної шкоди, а саме – заподіяно пошкодження автомобілю Шевроле Нубіра, д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , в розмірі 34520 грн. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2015 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП). Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 09.09.2015 постанову суду першої інстанції залишено без змін. На думку позивача, причиною ДТП стало порушення відповідачем Правил дорожнього руху (п.8.7.3), порушення правил проїзду регульованого перехрестя на червоний сигнал світлофору, що підтверджено свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , допитаними під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення. Внаслідок ДТП позивачу також завдано моральної шкоди.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2018 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в сумі 34520 грн., а також 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 445,18 грн.
Рішення суду мотивоване тим, що 02.06.2015, о 17:30 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Chevrole Nubirа, номерний знак НОМЕР_2 , по перехрестю вул. Блюхера та вул. Гвардійців Широнінців, повертаючи ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем Daewo Lanos, НОМЕР_1 , який рухався прямо у зустрічному напрямку, чим заподіяв матеріальну шкоду. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2015, яка набрала законної сили, у справі №643/10216/15-п, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито в зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Згідно тексту вказаної постанови ОСОБА_1 вину в скоєнні ним ДТП не визнав та пояснив, що він 02.06.2015, о 17:30 год., керував автомобілем Chevrole Nubirа, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по перехрестю вул. Блюхера та вул. Гвардійців Широнінців, повертаючи ліворуч виїхав на перехрестя та пропускав зустрічний транспорт. На час переключення з жовтого на червоне гасло світлофору закінчував поворот ліворуч. На зустріч на великій швидкості їхав автомобіль Daewo Lanos, НОМЕР_1 , на червоне гасло, при цьому зустрічній тролейбус зупинився та загородив огляд. Матеріалами справи підтверджується розмір збитків, заподіяних автомобілю позивача, який складає 34520 грн. На підставі викладеного суд вважав позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків такими, що підлягають задоволенню. Також вважав безсумнівним, що позивачу діями відповідача спричинена моральна шкода, однак її розмір суд вважав завищеним і не співрозмірним з фактично перенесеними моральними стражданнями, тому задовольнив в цій частині позов частково.
Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2020 року відмовлено в прийнятті заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи внаслідок ДТП.
Ухвала мотивована тим, що справа №643/15518/17 за позовом ОСОБА_1 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, без застосування положень ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 Цивільного процесуального кодексу (далі – ЦПК) України, та указане рішення суду постановлено не при заочному розгляді справи.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, якою просить поновити строк на оскарження судового рішення, скасувати рішення суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято на підставі неповно досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права. Так, матеріали справи №643/10216/15-п не містять інформації щодо можливого порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , та будь-якого рішення суду, яким би ОСОБА_2 був визнаний винуватим в ДТП 02.06.2015 за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не існує. Ухвалюючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що вина позивача у скоєнні ДТП не встановлена, на підставі чого дійшов висновку про наявність у її скоєнні вини відповідача. Такий висновок суду апелянт вважає незаконним і упередженим по відношенню до нього, таким, що порушує принцип невинуватості. З пояснень позивача, на які посилається суд, також незрозуміло, яким чином два автомобіля, рухаючись назустріч один одному в момент зіткнення могли їхати на різне гасло світлофора. Це ставить під сумнів і покази свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у справі про адміністративне правопорушення.
Також вказує, що відповідачу не було відомо про розгляд даної справи судом, про слухання справи він повідомлений належним чином не був, що позбавило його права на захист своїх законних прав та інтересів в суді, можливості надати відзив на позовну заяву.
Адвокат Кутовой Григорій Ігорович, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , надав відзив на апеляційну скаргу, яким просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що рішення суду є обгрунтованим та законним, винесеним за умов правильного застосування норм матеріального та процесуального права. Згідно правового висновку постанови ВСУ від 14.02.2018 по справі №754/1114/15-ц позивач має право на звернення з позовними вимогами про відшкодування завданих збитків саме до особи, яка завдала шкоди, – ОСОБА_2 , який, як винуватець ДТП, повинен відшкодувати позивачу завдану матеріальну та моральну шкоду.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 травня 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2020. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2020.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року за клопотанням ОСОБА_2 витребувано з Московського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал №643/10216/15-п (провадження №3/643/1743/15) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року задоволено частково клопотання ОСОБА_2 про призначення у справі судової автотехнічної експертизи. Призначено по справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса. На вирішення експертизи поставлено питання: чи є дорожньо-транспортна пригода, що сталася 02.06.2015, наслідком порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_2 .?
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи №628/195/20, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1, частини 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Згідно п. 3 частини 3 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо  справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
За змістом ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.  Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.   Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.  Днем вручення судової повістки є:  день вручення судової повістки під розписку;  день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;  день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення  ОСОБА_2  про час та місце судового розгляду справи 20.08.2018 в розумінні вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України. А саме поштове повідомлення про вручення судової повістки про виклик відповідача у судове засідання призначене на 20.08.18  повернулося до суду з зазначенням причин не вручення: « за закінченням терміну зберігання»,  судова колегія вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права – справу розглянуто  судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є безумовною підставою для скасування рішення суду. 
Тому апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням у справі нового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2015 по справі №643/10216/15-п (провадження №3/643/1743/15) за адміністративним матеріалом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Постановою апеляційного суду Харківської області від 9 вересня 2015 року по справі №643/10216/15-п апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Московського районного суду м. Харкова від 14 липня 2015 року, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, – залишено без змін.
За змістом вищезазначеної постанови суду 02.06.2015, о 17:30 год., в м. Харків, по перехрестю вул. Блюхера та вул. Гвардійців Широнінців, сталася ДТП за участю автомобіля Chevrole Nubirа, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Daewo Lanos, НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З акту виконаних робіт б/н від 10.07.2015 (а.с. 24), копії товарного чеку №10/07-15 від 10.07.2015 (а.с. 23), калькуляції від 12.06.2015 (а.с. 50-51), рахунку-фактури №7 від 12.06.2015 (а.с. 49), консультаційного звіту №224/2017 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 18.07.2017, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що розмір збитків, заподіяних автомобілю «Chevrolet Nubira», державний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження під час ДТП (а.с. 53-64) складає 34520 грн.
За правилами статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.
Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Закон не покладає на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Такі ж висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц. 
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Не складання протоколу щодо ОСОБА_2 та не притягнення його до відповідальності не спростовує презумпцію вини заподіювача шкоди, оскільки ОСОБА_1 надано докази відсутності своєї вини у вчиненні ДТП 02.06.2015, о 17:30 год., в м. Харків, по перехрестю вул. Блюхера та вул. Гвардійців Широнінців. ОСОБА_2 доказів, які б свідчили про відсутність його вини у вчиненні вказаної ДТП не надано.
На виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року Московським районним судом м. Харкова надано адміністративний матеріал №643/10216/15-п (провадження №3/643/1743/15) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Втім, згідно довідки, наданої Московським районним судом м. Харкова, справа №643/10216/15-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП була знищена за спливом строків зберігання у 2019 році, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строку зберігання (наказ ДСА України №1087 від 07.12.2017).
15.01.2021 до Харківського апеляційного суду надійшло клопотання за підписом судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 06.01.2021 про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення експертизи №21241 за ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.12.2020. Для проведення призначеної експертизи експерт просив надати матеріали справи про адміністративне правопорушення №643/10216/15-п в повному обсязі, разом зі схемою місця ДТП від 02.06.2015, поясненнями водія автомобіля Chevrolet Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , поясненнями водія автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відносно розвитку механізму даної ДТП. Повідомлено, що в разі незадоволення клопотання протягом 45 календарних днів буде складено повідомлення про неможливість надання висновку експерта (а.с. 169).
18.03.2021 до Харківського апеляційного суду надійшов лист за підписом заступника директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 11.03.2021 №21241, згідно якого в зв`язку з тим, що на протязі 45 календарних днів оплата за проведення експертизи до ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» не надійшла, експертиза №21241 знята з виконання (а.с. 184).
З огляду на викладене судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до нього в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди, оскільки матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позову ОСОБА_1 в цій частині.
Тому позов ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь 34520 грн на відшкодування завданої йому в результаті ДТП матеріальної шкоди. 
Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
З матеріалів справи вбачається, що в результаті ДТП транспортний засіб ОСОБА_1 отримав механічні ушкодження, в результаті чого позивачу була завдана майнова шкода.
Тому колегія суддів уважає доведеними факти протиправної поведінки ОСОБА_2 у вигляді порушень правил дорожнього руху, що призвели до ДТП, пошкодження майна позивача та свідчить про наявність у останнього стресу, страждань з приводу необхідності ремонту пошкодженого майна та необхідності протягом тривалого періоду витрачати час на відстоювання свої прав та інтересів.
Керуючись пунктом 6 ст. 3 ЦК України, що визначає справедливість, добросовісність та розумність як загальні засади цивільного законодавства, апеляційний суд вважає за необхідне, відповідно до характеру та розміру душевних страждань, завданих позивачу стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн на відшкодування моральної шкоди у розмірі.
Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду – скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позову. 
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 26.10.2017 (а.с. 1).
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (58,63% у відсотковому виразі) з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 375,23 грн.
ОСОБА_2 за подачу апеляційної скарги був сплачений судовий збір в розмірі 960 грн., що підтверджується квитанцією від 21.03.2020 на суму 750 грн. (а.с. 97), а також квитанцією №1-247К від 22.05.2020 на суму 210 грн. (а.с. 110).
Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена частково (15,72% у відсотковому виразі), понесені ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з апеляційною скаргою підлягають компенсації ОСОБА_1 у розмірі 150,91 грн.
Виходячи з викладеного апеляційний суд вважає за необхідне застосувати взаємозалік, з урахуванням якого стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 224,32 грн. витрат зі сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) 34 520 (тридцять чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 3000 (три тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_2 )224 (двісті двадцять чотири) гривні 32 (тридцять дві) копійки судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений 31 травня 2021 року.
Головуючий                                                                 О.Ю.Тичкова

Судді                                                                           С.С.Кругова

Н.П.Пилипчук