Справа № 991/3396/21
Провадження №11-сс/991/393/21

У Х В А Л А
10 червня 2021 року                                                                         місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 перевірив апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.06.2021 про відмову в клопотанні про зміну запобіжного заходу в вигляді застави у кримінальному провадженні № 52017000000000365 від 02.06.2017.
Історія провадження
1.31.10.2019 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27 – частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі – КК), в рамках кримінального провадження № 52019000000000348 від 24.04.2019.
2.02.11.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (далі – ухвала від 02.11.2019) застосував до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 млн грн, яка в повному обсязі була внесена підозрюваним та заставодавцями 07.11.2019.
3.07.11.2019 Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду (1) скасувала ухвалу слідчого судді від 02.11.2019; (2) застосувала до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; (3) визначила альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 90 млн грн, у разі внесення якої (4) на підозрюваного покладено ряд процесуальних обов`язків.
4.07.11.2019 підозрюваного звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави в розмірі 90 млн грн та на нього покладено процесуальні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
5.24.12.2019, 20.02.2020 слідчий суддя продовжив строк дії процесуальних обов`язків, в останнє – до 29.04.2020. Після цього із клопотаннями про продовження строку дії обов`язків сторона обвинувачення не зверталася.
6.20.05.2021 до Вищого антикорупційного суду в порядку статті 201 КПК надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 із такими вимогами: (1) скасувати застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді застави, якщо під час розгляду справи суддя дійде висновку про недоведеність стороною обвинувачення обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК; (2) змінити застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід на більш м`який, у тому числі, але не виключно, шляхом зменшення розміру застави до суми в межах, передбачених пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК.
7.02.06.2021 слідчий суддя відмовив у задоволенні цього клопотання.
8.08.06.2021 на зазначену ухвалу адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали і мотиви слідчого судді
9.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.06.2021 відмовлено в задоволенні клопотання захисника про скасування та зміну запобіжного заходу в вигляді застави.
10.Слідчий суддя дійшов висновку, що застосований до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 90 млн грн наразі достатньою мірою гарантує виконання ним покладених обов`язків, а підстави для його зміни відсутні. Так, (1) доведених підстав для висновку про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_2 підозри під час розгляду клопотання не встановлено; (2) продовжують існувати ризики переховування та незаконного виливу на свідків; (3) доводи сторони захисту щодо суттєвої зміни майнового стану підозрюваного, висунення заставодавцями вимоги ОСОБА_2 повернути суму застави, не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який чи зменшення суми застави; (4) враховуючи встановлені обставини, застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді застави у визначеному розмірі зменшує до мінімуму наявні ризики.
Вимоги та короткий зміст апеляційної скарги
11.В апеляційній скарзі захисник висловила такі прохання: (1) поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 02.06.2021; (2) скасувати оскаржувану ухвалу; (3) постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу; (4) змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави на більш м`який, у тому числі, але не виключно, шляхом зменшення розміру застави до суми в межах, передбачених пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК.
12.В обґрунтування вимог скарги захисник навела доводи щодо: (1) можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 02.06.2021; (2) її незаконності у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам справи (відсутня обґрунтована підозра, відсутні будь-які ризики, не взято до уваги зміни у майновому стані підозрюваного, звернення заставодавців до підозрюваного із заявами про повернення коштів, внесених ними в якості застави); (3) поновлення строку апеляційного оскарження.
Оцінка та мотиви судді-доповідача
13.Суддя-доповідач на етапі прийняття апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді має перевірити апеляційну скаргу на наявність чи відсутність перешкод для призначення її до розгляду, передбачених пунктами 2-4 частини 3 та частини 4 статті 399 КПК.
14.Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (частина 4 статті 399 КПК).
15.У цьому провадженні на етапі прийняття апеляційної скарги першочергово суддя-доповідач має вирішити, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу в вигляді застави на інший більш м`який запобіжний захід.
16.На це питання суддя-доповідач надає негативну відповідь з підстав, наведених нижче.
17.В апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК (частина 3 статті 392 КПК). У частинах 1 та 2 статті 309 КПК наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
18.Ухвала слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу не передбачена як така, що може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до статті 309 КПК. Разом з тим КПК встановлює можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу (пункт 5-1 частини 1 статті 309 КПК).
19.Термін «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його «обрання», але й «зміну» на інший запобіжний захід (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – ККС ВС) від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).
20.Сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до частини 1 статті 309 КПК (постанова Першої судової палати ККС ВС від 17.05.2021 у справі № 335/9520/19).
21.У цьому провадженні захисник оскаржує ухвалу слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу у вигляді застави на інший більш м`який за клопотанням захисника, яке подано в порядку статті 201 КПК. Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя не вирішував питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу (його зміну), застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді застави в розмірі 90 млн грн залишено без змін.
22.У разі, коли запобіжний захід у вигляді застави залишається без змін, то не можна вести мову ні про застосування запобіжного заходу у виді застави (як при збільшенні її розміру за клопотанням прокурора та стягнення застави в дохід держави в порядку статті 182 КПК), ні про відмову в її застосуванні (як при скасуванні застави та обранні більш м`якого запобіжного заходу, зменшенні розміру застави чи відмові у стягненні застави в дохід держави в порядку статті 182 КПК).
23.Отже, оскаржувана ухвала не є ухвалою про застосування застави чи про відмову в її застосуванні в розумінні пункту 5-1 частини 1 статті 309 КПК. З цих підстав, ухвала слідчого судді від 02.06.2021 про відмову в зміні запобіжного заходу не може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до статті 309 КПК.
24.Такий висновок узгоджується з правовою позицією ККС ВС, викладеною в судових рішеннях від 03.06.2021 у справі № 991/3181/21, від 07.12.2020 у справі № 487/392/20, від 05.11.2020 у справі № 991/6504/20, від 27.10.2020 у справі № 991/7438/20, від 30.01.2020 у справі № 4910/1/19-к, від 08.11.2018 у справі № 642/4744/18.
25.Посилання захисника в обґрунтування можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 02.06.2021 на постанови ККС ВС від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18 є нерелевантними, адже у наведених справах особам було змінено запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, на тримання під вартою та домашній арешт. Тобто суди фактично застосували (обрали) інші запобіжні заходи, застосування (обрання) яких в свою чергу може бути оскаржено в апеляційному порядку.
26.Так само є нерелевантним посилання захисника на окрему думку судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.02.2021 у справі № 991/813/21, оскільки у цій справі ухвалою слідчого судді за клопотанням прокурора в порядку статті 200 КПК на підозрюваного, до якого була застосована застава, було покладено нові процесуальні обов`язки (змінено запобіжний захід шляхом розширення обсягу обмежень прав і свобод людини).
27.Щодо посилань захисника на положення Конституції України як на підставу апеляційного оскарження ухвали від 02.06.2021, суддя-доповідач зазначає наступне. Пунктом 8 частини 1 статті 129 Основного Закону України гарантоване забезпечення права на «апеляційний перегляд справи», тобто цією нормою гарантоване апеляційне оскарження кінцевого рішення суду першої інстанції в кримінальному провадженні за результатами судового провадження, а не кожного судового рішення в кримінальному провадженні під час досудового розгляду. 
28.Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.
29.Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права (рішення у справі Ashingdane v. the United Kingdom від 28.05.1985, заява № 8225/78, § 57).
30.Наведені висновки ЄСПЛ хоча і сформульовані щодо випадків, які відмінні від оскарження судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, проте встановлюють деякі загальні вимоги щодо прийнятності апеляційних скарг і у кримінальному провадженні, зокрема, на етапі досудового розслідування. Так, законодавець у КПК, як це було мотивовано вище, чітко висловився щодо неможливості оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу. При цьому це обмеження не може вважатися таким, що порушує саму суть права на судове оскарження, гарантоване статтею 55 Конституції України, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі хоча і не можуть бути розглянуті в апеляційному порядку по суті, проте це компенсується наявністю права подати заперечення проти цієї ухвали слідчого судді під час підготовчого провадження в суді (частина 3 статті 309 КПК).
Висновок судді-доповідача щодо прийнятності апеляційної скарги
31.Якщо за наслідкам розгляду слідчим суддею клопотання про зміну запобіжного заходу у виді застави (у порядку статті 201 КПК), раніше застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді застави у визначеному розмірі не змінено (не зменшено її розмір чи не застосовано інший запобіжний захід), то така ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та це не є обмеженням доступу до суду.
32.У зв`язку із цим слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 .
33.Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суддя-доповідач зазначає наступне. У КПК не встановлено черговості дій з перевірки відсутності перешкод для призначення апеляційної скарги до розгляду, передбачених статтею 399 КПК: першочергового встановлення підстав для повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження. Вирішення питання щодо поновлення строку апеляційного оскарження належить до повноважень колегії суддів (пункт 4 частини 3 статті 399 КПК). Проте результати вирішення судом по суті цього питання (поновлення чи відмова в поновленні процесуального строку) чи залишення його без вирішення (у зв`язку з непропущенням процесуального строку) не вплине на подальшу можливість апеляційного перегляду ухвали слідчого судді від 02.06.2021, оскільки така ухвала згідно КПК оскарженню не підлягає. Тому у цьому випадку з метою процесуальної економії за умови наявності безумовної перешкоди для апеляційного провадження суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді від 02.06.2021, не призначаючи до розгляду судом клопотання про поновлення строку на її апеляційне оскарження.
34.Додатково суддя-доповідач звертає увагу, що апеляція захисника ОСОБА_3 є аналогічною за змістом і вимогами апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 на оскаржувану ухвалу слідчого судді та у відкритті апеляційного провадження за нею ухвалою судді-доповідача від 06.08.2021 було відмовлено.
35.Керуючись частиною 4 статті 399 КПК, суддя-доповідач постановив:
1.Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.06.2021 про відмову в зміні запобіжного заходу.
2.Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.
Суддя                                                                                 ОСОБА_1