ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року
м. Харків

справа № 622/1363/19
провадження № 22-ц/818/2172/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.
Суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.
за участю секретаря Пузікової Ю.С.
Учасники справи:
позивач - керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області Кравченко А. в інтересах Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області
відповідач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу 
за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року, постановлену суддею Черновою О.В., за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області Кравченка А. в інтересах Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування його реєстрації та повернення земельної ділянки у відання держави, 
УСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області Кравченка А. в інтересах Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області звернувся до суду з позовом в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області № 2855-СГ від 27.10.2014 в частині надання ОСОБА_1  дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 12,9093 га, визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області № 222-СГ від 05.02.2015 про надання  ОСОБА_1  земельної ділянки в оренду, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 14.05.2015 з кадастровим номером 6322655100:05:002:0913, загальною площею 12,9093 га, скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 14.05.2015 з кадастровим номером 6322655100:05:002:0913, загальною площею 12,9093 га, зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі в особі Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (об`єднаної територіальної громади) земельну ділянку з кадастровим номером 6322655100:05:002:0913, загальною площею 12,9093 га, розташовану за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Харківська обласна прокуратура просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як необґрунтовану, постановлену з порушенням норм процесуального права, та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Скарга містить посилання на те, що вказаною ухвалою суд залишив без розгляду позовну заяву дійшов висновку, що позовна заява не містить належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Золочівської селищної ради, як на час звернення, так і під час розгляду справи, а тому суд вважає, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.
Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу щодо спірної земельної ділянки, яка є предметом спору, саме у Золочівської селищної ради, як обов`язкової передумови реалізації права на судовий захист у порядку цивільного судочинства.
Посилання прокурора на те, що спірні земельні ділянки перейшли у власність позивача - Золочівської селищної ради внаслідок прийняття рішення Золочівською селищною радою Золочівського району Харківської області №1941 від 30.10.2018, у відповідності до якого спірні земельні ділянки перейшли із земель державної власності до, земель комунальної власності, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки позивач не набув права власності на земельні ділянки через не здійснення державної реєстрації.

Золочівський районний суд Харківської області необгрунтовано відхилив посилання прокурора та не врахував, що відповідно до статей 15-1,117,122 Земельного кодексу України, Положення про ГУ Держгеокадастру у Харківській області, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-p ГУ Держгеокадастру у Харківській області видано наказ від 27.09.2018 № 7018-СГ, згідно з яким Золочівській селищній об`єднаній територіальній громаді в особі Золочівської селищної ради передано у комунальну власність 687 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 8167,6480 га, які розташовані за межами населених пунктів Золочівської селищної об`єднаної територіальної громади.
Рішенням Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області від 30.10.2018 №1941 прийнято 687 вищезазначених земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 8167,6480 га, які розташовані за межами населених пунктів Золочівської селищної об`єднаної територіальної громади, у т.ч. спірна ділянка.
Водночас судом не досліджено хто все-таки є власником спірної земельної ділянки і, відповідно, має реалізовувати право власника відносно них.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. А апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не доведено наявності суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу щодо цих земельних ділянок саме у Золочівської селищної ради, як обов`язкової передумови реалізації права на судовий захист у порядку цивільного судочинства. Посилання прокурора на те, що спірні земельні ділянки перейшли у власність позивача - Золочівської селищної ради внаслідок прийняття рішення XII сесії VIII скликання Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області № 1941 від 30 жовтня 2018 року, у відповідності до якого, в тому числі і спірна земельна ділянка перейшла із земель державної власності до земель комунальної власності, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки позивач не набув права власності на земельні ділянки через не здійснення державної реєстрації. що суб`єкт, в інтересах якого скерований позов, не наділений правом власності на земельну ділянку, яка є предметом позовних вимог прокурора, тобто в розумінні норм цивільного права Золочівська селищна рада не володіє статусом власника щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6322655100:05:002:0913, загальною площею 12,9093 га. Отже, прокурором, формуючи позовні вимоги в інтересах Золочівської селищної ради, не було належним чином встановлено суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо розпорядженням спірними земельними ділянками, з огляду на предмет позову, оскільки з відповідним позовом до суду має право звернутися або сам власник нерухомого майна державної форми власності або прокурор в інтересах такого власника.

Таким чином, за висновком суду, передбачені законом виключні підстави звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради відсутні, оскільки прокурор не підтвердив правових підстав для представництва та, відповідно, не набув процесуального статусу органу, якому Законом України "Про прокуратуру" надано право захищати права, свободи та інтереси визначеного прокурором позивача (спеціальної процесуальної правоздатності). 
Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
У висновоку Великої Палати Верховного Суду, у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 яку застосував суд першої інстанції при розгляді позовної заяви прокурора зазначено, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. 
Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка належить до державної форми власності, Золочівська селищна рада є неналежним позивачем, в інтересах якого прокурор звернувся до суду із позовом у зв`язку з порушенням інтересів держави.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
Проте, такий висновок судом першої інстанції не можна вважати обгрунтованим.
У справі 912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок відносно повноважень прокурора представляти інтереси держави в суді за умови, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. Під час розгляду справи перевірялось саме наявність та обґрунтованість підстав для здійснення прокурором представництва у разі коли компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, і це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що не за Золочівською селищною радою, в інтересах якої пред`явлений прокурором позов, а за державою, рахується право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6322655100:05:002:0913, загальною площею 12,9093 га. та, Золочівська селищна рада не є належним органом, уповноваженим державою здійснювати весь спектр правовідносин з приводу володіння, користування і розпорядження землею - спірними земельними ділянками.  
Оскільки Золочівській селищній раді, в інтересах якої пред`явлено прокурором позов не належить право вимоги, тобто її права, свободи чи інтереси не порушуються оскаржуваними рішенням/дією (бездіяльністю) відповідача, та відсутній предмет спору, судова колегія доходить висновку про передчасне залишення без розгляду позовної заяви прокурора. 
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилами п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до помилкової ухвали.
Керуючись ст. 367,368, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1ст. 379, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури  задовольнити.
Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року скасувати.
Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий                                                                               О.М. Хорошевський

Судді:                                                                                   І.В. Бурлака

                                                                          В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 16 квітня 2021 року.