Номер провадження: 33/813/633/21
Номер справи місцевого суду: 522/1276/21 
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В. 
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду:                        Громік Р.Д.
за участю секретаря:                                        Сіваченко Д.Р.,
за участі:
правопорушника                                                 ОСОБА_1 ,
адвоката                                                        Секача О.М.,
потерпілої                                                         ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави; стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави,

В С Т А Н О В И В:
07 січня 2021 року о 16:00 год., в м. Одесі, вул. Буніна, 30, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Буніна – пров. Красний, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz E220, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194644 від 07.01.2021 року за ст.124 КпАП України, який підписав правопорушник.
У судове засідання у суді першої інстанції, призначене на 26 лютого 2021 року, ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та пояснив, що він 07 січня 2021 року, керуючи автомобілем Mercedes-Benz E220, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджав з пров. Красний на вул. Буніна у бік вул. Катерининська, зліва по смузі руху громадського транспорту виїхав автомобіль BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , та пошкодив йому транспортний засіб.
В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.01.2021р., в яких зазначено, що вона 07 січня 2021 року, керуючи автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , рухалася по вул. Буніна у бік пров. Красний. Проїжджаючи повз пров. Красний, відчула удар у правий бік свого автомобіля, автомобілем Mercedes-Benz E220, д.н.з. НОМЕР_1 , який на великій швидкості виїжджав з пров. Красний. Також в поясненнях зазначено, що вважає винним водія Mercedes-Benz E220, д.н.з. НОМЕР_1 , у зазначеному ДТП, крім того, водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави; стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави
Не погодившись із вищевказаною постановою суду, 15 квітня 2021 року адвокат Секач О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову постанову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
В доводах апеляційної скарги адвокат Секач О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що:
1)судом першої інстанції не аналізувались не однакові технічні пошкодження автомобілів, які свідчать про швидкість одного з автомобілів, а також силу удару зіткнення;
2)суд першої інстанції не витребував матеріали відеоспостереження, відеозапису для досконалості та впевненості вини ОСОБА_1 ;
Крім того, адвокат Секач О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року, мотивуючи тим, що копію постанови отримано 03 березня 2021 року.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову апелянт отримав 03 березня 2021 року, а апеляційну скаргу вперше подав 15 березня 2021 року.
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 березня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Секача О.М. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. від 26 лютого 2021 року повернено особі, яка її подала.
Повторно апеляційна скарга подана 15 квітня 2021 року.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно із вимогами ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 16.11, ПДР. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 16.11 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.
Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно із ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 16.11 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194644 від 07.01.2021р. (а.с. 1);
2) схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2);
3) письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а.с. 3-4).
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194644 від 07.01.2021р. вбачається, що 07 січня 2021 року о 16:00 год., в м. Одесі, вул. Буніна, 30, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Буніна – пров. Красний, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz E220, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Протокол про адміністративне правопорушення – це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194644 від 07.01.2021р., складений уповноваженою особою, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписаний особою, яка його склала. Таким чином, апеляційний суд в силу вимог ст. ст. 251-252 КУпАП визнає його належним та допустимим доказом по справі.
Питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.
Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz E220, д.н.з. НОМЕР_1 , не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, та вчинив зіткнення з іншим автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, порушивши при цьому вимоги п. 16.11 ПДР, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не витребовано відеозапис, то суд апеляційної інстанції зазначає, що так як сторона правопорушника не заявляла відповідних клопотань про витребування та дослідження зазначених документів в суді першої інстанції, тому суд першої інстанції не мав законних підстав для витребування будь-яких доказів за власною ініціативою.
Щодо не врахування судом першої інстанції не однакові пошкодження автомобілів, які свідчать про швидкість одного з автомобілів, а також силу удару, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказане не є предметом дослідження у вказаній справі про адміністративне правопорушення, оскільки об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення правил дорожнього руху.
Апеляційний суд звертає увагу, що кожен водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п. 16.11 ПДР України.
Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                         Р.Д. Громік