Ухвала
07 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 465/4571/17
провадження № 61-3754ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2019 року 
та постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 18 липня 2016 року між ним 
та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н. І., та витяги про реєстрацію права власності за кожним 
із відповідачів на 1/2 частину вказаної квартири.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
04 березня 2021 року ОСОБА_1 до Верховного Суду подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Франківського районного суду 
м. Львова від 18 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-цта від 18 березня 2020 року у справі 
№ 704/435/19-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), розглянув справу за відсутності позивача, а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази, а до складу суду входив суддя, який підлягав відводу (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
У заяві, доданій до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції від 27 січня 2021 року було отримано ним 25 лютого 2021 року, що підтверджується конвертом Львівського апеляційного суду та копією витягу з реєстру ПАТ «Укрпошта».
Оскільки доводи ОСОБА_1 підтверджені належними доказами, причину пропуску процесуального строку слід визнати поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України необхідно поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду 
м. Львова від 18 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У клопотанні, доданому до касаційної скарги,  ОСОБА_1 просить зупинити дію постанови Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 року.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду 
або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду 
в касаційному порядку.
Враховуючи те, що постановою Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 року було залишено без змін рішення Франківського районного суду 
м. Львова від 18 червня 2019 року, яким у задоволенні позову відмовлено, необхідність у зупиненні дії судового рішення відсутня.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку 
на касаційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду 
від 27 січня 2021 рокузадовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 27 січня 
2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 року.
Витребувати з Франківського районного суду м. Львовавищезазначену цивільну справу (№ 465/4571/17).
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 
про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 27 січня 2021 рокувідмовити.
Надіслати відповідним учасникам справи копію касаційної скарги 
та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 квітня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       О. М. Осіян
 
       В. В. Шипович