Ухвала
 
10 червня 2021року 
м. Київ
 
справа № 306/1873/18 
провадження № 61-8692ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сусківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сусківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.
 
Рішенням Свалявського районного суду від 06 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_3 , задоволено. 
Рішення Свалявського районного суду від 06 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
Крім того, ОСОБА_4 сплатив судовий збір не у повному обсязі, враховуючи те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», сплаті підлягає судовий збір у розмірі одного відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 605 грн. 
 
За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»). 
 
Заявник частково сплатив судовий збір у сумі 1 413,10 грн, враховуючи ставку судового збору у розмірі 706,53 грн, що не відповідає Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік».
 
Враховуючи заявлені ОСОБА_4 позовні вимогипро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,судовий збір за подання касаційної скарги необхідно доплатити, у відповідності до вимог Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», та підпункту 7  пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату, або докази звільнення від сплати судового збору.
 
ОСОБА_4 зазначив у касаційній скарзі як учасника справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Соляріс-М», хоча ця особа не брала участі у справі під час її розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій. 
У зв`язку з цим заявнику необхідно усунути вказані вище недоліки касаційної скарги та відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 09 липня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк