ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2021 р.                                 Справа № 910/9167/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Корсака В.А. 
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Завод 410 ЦА"
на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021    
у справі №910/9167/20 (суддя Мандриченко О.В.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Авіаком"
до           Державного підприємства "Завод 410 ЦА"
про          стягнення 116018,77 грн.
без виклику представників сторін

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У червні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Авіаком" (далі - ТОВ «АК «Авіаком») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Завод 410 ЦА" (далі - ДП «Завод 410 ЦА») про стягнення 116   018,77 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 103   860,77 грн., інфляційних втрат у розмірі 2   088,62 грн, 3% річних у розмірі 2   799,95 грн та 7% штрафу у розмірі 7   270,20 грн.
В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «АК «Авіаком» посилається на умови укладеного з ДП «Завод 410 ЦА» договору № УМТЗ-19-2019/3 від 19.06.2019 та статті 173, 193 ГК України, статті 527, 530, 599, 625 ЦК України та вказує про невиконання ДП «Завод 410 ЦА» зобов`язання з оплати вартості поставленого товару за вказаним договором.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з ДП «Завод 410 ЦА» на користь ТОВ «АК «Авіаком» 103860,00 грн. основного боргу, 7270,20 грн. штрафу, 2088,62 грн. інфляційних втрат, 2799,95 грн. 3% річних та 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що відповідачем доказів належної оплати заборгованості за поставлений товар суду не надано, а наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 103 860,00 грн. заборгованості за поставлений та неоплачений товар, і відповідач належними і допустимими доказами не довів суду належного виконання ним своїх зобов`язань, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу за договором №УМТЗ-19-219/3    у сумі 103860,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню.
Здійснивши перерахунок 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись із прийнятим рішенням, 09.02.2021 ДП «Завод 410 ЦА» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у цій справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «АК «Авіаком» до ДП «Завод 410 ЦА» про стягнення 116 018,77 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 103   860,77 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 088,62 грн, 3% річних у розмірі 2 799,95 грн та 7% штрафу у розмірі 7 270,20 грн, судовий збір - 2   102,00 грн.
У поданій апеляційній скарзі ДП «Завод 410 ЦА» також просило поновити строк для подання апеляційної скарги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ДП «Завод 410 ЦА» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято без повного з`ясування обставин справи.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 задоволено клопотання ДП "Завод 410 ЦА" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/9167/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Завод 410 ЦА" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/9167/20. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/9167/20 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку. Розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Позиції учасників справи.
ТОВ «АК «Авіаком» не скористалось своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу ДП "Завод 410 ЦА".
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції. 
19.06.2019 ТОВ «АК «Авіаком» (як продавець) та ДП «Завод 410 ЦА» (як покупець) уклали договір №УМТЗ-19-219/3 купівлі продажу (далі - договір), за умов п. 1.1. якого продавець зобов`язався протягом строку дії договору поставити покупцю товари, зазначені в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору (надалі-Специфікації).
Згідно з п. 1.2 договору товаром, який поставлявся є літакові запасні частини. Код ДК 021:2015-34731000-0 (далі - товар).
Поставка товарів здійснюється окремими партіями, згідно з заявкою покупця переданої факсимільним зв`язком або електронною поштою. Номенклатурний перелік, ассортимент, кількість товарів та їх ціна, які поставляються за цим договором, передбачені у специфікаціях (п. 1.3 договору)
У відповідності з п.п. 2.1, 2.2 договору продавець повинен поставити покупцю товари, якість яких відповідає технічним умовам (ТУ) заводу-виробника, відповідним ГОСТам, характеристикам та вимогам державних стандартів, встановленим для цієї групи товарів. Продавець зобов`язаний на товари, які постачаються за цим Договором, видати документ (пасторт, сертифікат якості, бірку, тощо, з мокрою печаткою відділу технічного контролю (ВТК)) який підтверджує якість із посиланням на відповідні ГОСТи, ОСТи, ТУ, або ін., видаткову накладну, податкову накладну. В разі надання копій документів, що підтверджують якість та відповідність товару, продавець повинен завірити такі документи відповідним чином: своєю печаткою та підписом чека із зазначенням П.І.Б., посади, дати встановлення підпису та написом «з оригіналом згідно». 
За умов п. 2.5 договору покупець здійснювати перевірку якості або кількості товару. Порядок та строки перевірки кількості та якості товару визначаються покупцем, про що він зобов`язаний письмово повідомити продавця. Якщо при прийомці або перевірці якості та кількості (комплектності) товару (в т.ч. в період гарантійного строку) буде виявлено недостачу, невідповідність якості або некомплектності товару вимогам, визначеним в документації на товар або вимогам договору, покупець складає та направляє продавцю документи про невідповідність товару щодо його кількості, ассортименту, якості, комплектності.
У випадку виявлення невідповідності якості товару покупець повідомляє продавця про це факсимільним або електронним або поштовим зв`язком протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару, із зазначенням виявлених дефектів та наданням фото-і/або відеоматеріалів. У випадку необхідності або неможливості з`ясування причин виникнення недоліків через представлені покупцем фото та відеоматеріали продавець протягом 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення покупця про невідповідність товару направляє свого представника, який проводить оцінку переданного товару та недоліків, а також виявляє причини їх виникнення: виробничий бран або неправильне транспортування. Вказаний порядок виявлення причин недоліків зберігається також коли недоліки в товарі виникли в процесі експлуатації, а також продавцем проводиться додаткова оцінка переданного товару в процесі експлуатації, для виключення вірогідності порчі товару в зв`язку некоректної роботи обладнання (виникнення механічних пошкоджень і т.д.). В результаті проведення оцінки продавцем складається та підписується обома сторонами двосторонній акт, в якому зазначаються висновки та позиції продавця та покупця. Усуненню в 20-денний термін з моменту отримання повідомлення підлягають недоліки, які представляють собою виробничий брак або пошкодження отримані під час вантажу продавцем товару на транспортний засіб. У випадку неможливості усунення недоліків продавець зобов`язується в той же термін замінити неякісний товар товаром належної якості (п. 2.6 договору).
Умовами п. 3.1. договору сторони погодили, що загальна сума цього договору на момент його укладення складає 103 860,00 грн.
Згідно з п. 4.1 договору розрахунки проводяться наступним шляхом:
- покупець направляє продавцю (факсимільним зв`язком або електронною поштою) заявку на поставку товару в рамках специфікацій, які є невід`ємними додатками до даного Договору; 
- продавець передає Покупцю рахунок для оплати замовленої продукції;
- покупець згідно рахунку в рамках специфікації (додатку), проводить платіж, умови зазначаються в кожній Специфікації окремо.
Форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, вказаний в Договорі (п. 4.2 договору).
У відповідності з п. 5.1 договору строк поставки партії товару буде вказано в кожній Специфікації окремо. 
Згідно з п. 5.2 договору місце поставки (передачі) партії товарів буде вказано в кожній Специфікації окремо. 
За умов п. 5.3 договору умови поставки товарів буде вказано в кожній Специфікації окремо.
Поставка товарів здійснюється окремими партіями згідно з заявкою Покупця, переданою факсимільним зв`язком, або електронною поштою у рамках Специфікацій, яка є невід`ємною частиною цього Договору (далі - Специфікації). Продавець здійснює поставку кожної партії товару з додаванням необхідної документації на товар (податкова накладна, видаткова накладна, паспорт (сертифікат) якості виробника на товар). Право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходить від продавця до покупця в момент передачі товару на склад покупця з підписанням відповідних супровідних документів та проходження вхідного контролю на складі покупця, якщо не передбачено інше (п. п. 5.4 - 5.6 договору).
Відповідно до пп. 6.1.1., 6.1.2 договору, покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари, приймати поставлені товари згідно з умовами цього договору.
Пунктом 7.3. договору сторони передбачили, що за прострочення виконання зобов`язань за договором понад тридцять днів, з винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.
Специфікацією № 1 до договору сторони узгодили умови оплати: 100% вартості товару здійснюється протягом 30 банківських днів після поставки товару та проведення ВТК; якість товару: виріб 1994 року випуску, ЗПЕ - 0 годин зі зберігання, з проведеним капітальним ремонтом в 2019. З товаром надається паспорт (сертифікат, висновок), виданий виробником. Якість маркування повинні відповідати вимогам ГОСТ, нормативно-технічної документації.
21.06.2019 на виконання умов договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на суму 103   860,00 грн, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін актом передачі-прийняття товару та видатковою накладною №РН-0000012.
Поставлений товар був отриманий без зауважень та претензій щодо якості та кількості, що підтверджується вищевказаним актом передачі-прийняття товару та товарно-транспортною накладною.
ТОВ «АК «Авіаком» надало з позовною заявою лист (вих. №565/25) від 19.08.2019 та з лист (вих. №565/46) від 13.12.2019.
Листом (вих. №565/25) від 19.08.2019 ТОВ «АК «Авіаком» повідомило ДП «Завод 410 ЦА» про існування заборгованості по договору за поставку генератора ГС-24Б в сумі 103   860,00 грн, відпущеного за видатковою накладною №РН-0000012 від 21.06.2019, яка станом на дату цього листа ДП «Завод 410 ЦА» не оплачена.
ТОВ «АК «Авіаком» звернулось до ДП «Завод 410 ЦА» з листом (вих. №565/46) від 13.12.2019 у якому повідомило, що станом на дату цього листа від ДП «Завод 410 ЦА» не надійшла оплата за отриманий товар (генератор ГС-24Б сер.2 вартістю 103   860,00 грн, в т.ч. ПДВ 17   310,00 грн), поставлений 21.06.2012 (видаткова накладна №РН-0000012 від 21.06.2019, акт прийому-передачі виробу від 21.06.2019), який за умов договору мав бути оплачений протягом 30 днів після поставки і проведення технічного контролю. У вказаному листі ТОВ «АК «Авіаком» зазначило, що якщо до 23.12.2019 не буде проведена оплата, ТОВ «АК «Авіаком» буде змушено відповідно до п. 9.2 розділу ІХ договору розв`язати це питання в судовому порядку, включаючи в оплату і нарахування штрафних санкцій.
Доказів направлення вказаних листів на адресу ДП «Завод 410 ЦА» з позовною заявою не надано.
Водночас у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі ДП «Завод 410 ЦА» не вказує про неотримання зазначених вище листів ТОВ «АК «Авіаком».
Заперечуючи проти заявлених ТОВ «АК «Авіаком» позовних вимог ДП «Завод 410 ЦА» вказує, що позивач не надав до позову документів, передбачених авіаційними правилами та умовами договору, що підтверджують якість, комплектність та відповідність товару вимогам підприємства - виробника та доказів надходження таких документів покупцю.
ТОВ «АК «Авіаком» в свою чергу стверджує, що    передало на адресу ДП «Завод 410 ЦА» паспорти виробника та всі необхідні сертифікати разом з товаром та супровідною документацію, що підтверджується відповідною приміткою в акті приймання-передачі товару від 21.06.2019 про те, що сторони не мають претензій одна до одної. Акт є документом для проведення розрахунків з продавцем.
Листи та/або претензії ДП «Завод 410 ЦА» щодо отриманого товару у матеріали справи не надано; за текстом відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги ДП «Завод 410 ЦА» не вказує, що зверталось до ТОВ «АК «Авіаком» з листом, вимогою або претензією, які б містили вимогу про надання документів, які не були передані з товаром за договором.
ДП «Завод 410 ЦА» в порушення умов укладеного договору не оплатило ТОВ «АК «Авіаком» вартість отриманого товару в 100%-ому розмірі протягом 30 банківських днів після поставки товару та проведення ВТК.
Предметом розгляду у цій справі є вимоги ТОВ «АК «Авіаком» до ДП «Завод 410 ЦА» про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 103   860,00 грн, а також нарахованих на суму основної заборгованості інфляційних, 3% річних та штрафу.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Щодо вимог про стягнення основної заборгованості.
У відповідності з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).
За визначенням частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 6, 627, 628 ЦК України).
Частинами 1, 2 статті 180 ГК України в свою чергу встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів ( частина 1 статті 181 ГК України).
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються зі статтею 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами частини 2 статті 712 ЦК України.
Частиною 1 статті 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності з частиною 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Враховуючи у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог ТОВ «АК «Авіаком» про стягнення основної заборгованості.
При цьому апеляційний господарський суд бере до уваги умови п. п. 1.3, 2.5, 2.6 договору, якими сторони погодили умови цього договору щодо предмету цього договору, якості товарів та гарантійного строку, п. 5.5, 5.6 договору, якими сторони погодили умови поставки за цим договором та специфікації №1, зміст підписаного сторонами акту передачі-прийняття товару (зокрема щодо відсутності у сторін претензій одна до одної), а також відсутність у ДП «Завод 410 ЦА» починаючи з дати отримання товару за вказаним актом претензій до ТОВ «АК «Авіаком» претензій щодо комплектності товару (зокрема, щодо передбачених сертифікатом №1 документів, які передаються з товаром).
Наведеним також спростовуються посилання апеляційної скарги на неотримання документу (паспорту) товару та, як наслідок, відсутність обов`язку оплати товару.
Відповідно до положень статті 13 ГПК України   судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 73, 76 ГПК України).
З викладеного слідує, що положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (зазначена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.08.2020 у справі № 922/3582/19).
Суд зауважує, що одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.   Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.   Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини   з урахуванням поданих доказів   видається більш вірогідним, ніж протилежний   (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи      №902/761/18).
Таким чином, позивач, стверджуючи про існування певної обставини подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази.   Про перевагу однієї позиції на іншою суд і виносить власне рішення   (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 зі справи №917/1307/18).
Отже, під час судового провадження   суд   оцінює подані сторонами докази   за своїм внутрішнім переконанням, і, оскільки оптимальним стандартом доказування є аргументи, викладені сторонами, то через призму наданих доказів суд приймає рішення (зазначеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.08.2020 у справі №914/1680/18).
Однак, ДП «Завод 410 ЦА» не надало жодного доказу на підтвердження обставин, наведених у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі (що підтверджується зокрема переліком додатків до них), які б спростовували наведені ТОВ «АК «Авіакон» в обґрунтування позову доводи, в той час як ТОВ «АК «Авіакон» надало належні докази на підтвердження виконання ним зобов`язання за договором.
Щодо вимог про стягнення інфляційних, 3% річних та штрафу.
ТОВ «АК «Авіаком» заявило до стягнення з ДП «Завод 410 ЦА» 2088,62 грн. інфляційних втрат та 2799,95    грн. 3% річних.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення вимог позову про стягнення інфляційних та 3% річних у заявлених ТОВ «АК «Авіаком» розмірах, а саме: 2799,95 грн - 3% річних та 2088,62 грн. - інфляційних втра.
ТОВ «АК «Авіаком» заявило до стягнення з ДП «Завод 410 ЦА» штрафу у розмірі 7 270,20 грн.
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.
Якщо предметом    неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 ЦК України).
За визначенням частини 1 статті 230 ГК України   штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).
Як встановлено вище, умовами п. 7.3. договору сторони погодили, що за прострочення виконання зобов`язань за договором понад тридцять днів, з винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.
Здійснивши перевірку наданого ТОВ «АК «Авіаком» розрахунку штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та погодженого сторонами порядку розрахунків, апеляційний господарський суд  погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову в частині вимог про стягнення штрафу у розмірі 7 270,20 грн (103   860/100*7 = 7   270,20).
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.
Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України   покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод 410 ЦА" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/9167/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/9167/20 залишити без змін.
Справу №910/9167/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                В.А. Корсак