Постанова                                    
Іменем України                           
 
16 червня 2021 року                                           
м. Київ
 
справа № 362/3578/18
провадження № 61-3744св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
заявник (боржник) -  ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович,
заінтересована особа (стягувач) -  ОСОБА_2 , 
особа, яка подала касаційну скаргу, -  ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Борисової О. В., Пікуль А. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П. В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.
Подання мотивоване тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Київській області Говоровим П. В. здійснюється зведене виконавче провадження АСВП № 59830974 щодо примусового виконання:
- АСПВ № 9776949 виконавчого листа від 06 серпня 2019 року № 362/3578/18, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 09 жовтня 2012 року по 19 листопада 2018 року в сумі 120 959,98 грн, судового збору за подачу позову в сумі 685,85 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 1 023,00 грн, а всього 122 668,83 грн;
- АСВП № 59830614 з примусового виконання листа від 22 травня 2013 року № 2-90/12, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 879 230,00 грн та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 78 326,28 грн, а всього 957 556,28 грн.
За час перебування у приватного виконавця на виконанні зведеного виконавчого провадження № 59830974 вчинені відповідні виконавчі дії, які згідно із статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» спрямовані на ефективне та своєчасне виконання рішення суду, визначене у виконавчому документі:
- 12 серпня 2019 року постановою приватного виконавця Говорова П. В. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які отримує ОСОБА_1 в ТОВ «Генстар»;
- 12 серпня 2019 року постановою приватного виконавця Говорова П. В. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно;
- 12 серпня 2019 року постановою приватного виконавця накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках АБ «Укргазбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрексімбанк», АТ «УкрСиббанк» та інші, направлено відповідну постанову у вказані банки;
- 14 серпня 2019 року направлено запити на одержання інформації та копії технічної документації щодо нерухомого майна боржника та документації щодо транспортних засобів боржника;
- 16 серпня 2019 року проведено опис арештованого домоволодіння боржника, а також об`єкти незавершеного будівництва та земельних ділянок, належних боржнику.
Однак зазначені вище виконавчі дії не надали необхідного результату та рішення у повному обсязі не виконане.
Під час здійснення виконавчого провадження виявлено нерухоме майно боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, внаслідок чого неможливо звернути стягнення на таке майно боржника ОСОБА_1 .
Зокрема, боржнику на праві власності належить наступне нерухоме майно, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме:
- земельна ділянка, загальною площею 0,0529 га, кадастровий №3221455300:01:048:0013, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 ;
- земельна ділянка, загальною площею 0,0971 га, кадастровий №3221455300:01:048:0014, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 ;
-  житловий будинок, загальною площею 322,6 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 322 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П. В. просив вирішити питання про звернення стягнення на зазначене нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0529 га, кадастровий №3221455300:01:048:0013, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку, загальною площею 0,0971 га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0014, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 322,6 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 322 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт незавершеного будівництва - незавершений будівництвом житловим будинком, готовністю 95 %, загальною площею 320,3 кв. м, за адресою АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2018 року у справі № 362/1724/16-ц, що набрало законної сили 08 листопада 2018 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року у складі судді Ковбеля М. М. у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в матеріалах, які додані до подання, не надано підтверджень, чи направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження боржнику для виконання та що боржник її отримав, тому невідомо чи боржник свідомо не виконує рішення суду, також суду не надано, доказів про проведення необхідних виконавчих дій приватним виконавцем, зокрема, не надано доказів, що у боржника недостатньо грошових коштів або іншого, в тому числі, рухомого або нерухомого майна, за рахунок якого можна задовольнити вимоги стягувача. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу адвоката Коваля Р. О., представника приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В., задоволено.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року скасовано.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку задоволено.
Звернуто стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 : 
- земельну ділянку, кадастровий номер 3221455300:01:048:0013, загальною площею 0,0529 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку, кадастровий № 3221455300:01:048:0014, загальною площею 0,0971 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 ;
-  житловий будинок, загальною площею 322,6 кв. м, що розташований на земельній ділянці, загальною площею 322 кв. м, за адресою:   АДРЕСА_1 ;
- об`єкт незавершеного будівництва - незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 95  % загальною площею 320,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2018 року у справі № 362/1724/16-ц, що набрало чинності 08 листопада 2018 року.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 cерпня 2018 року у справі № 362/1724/16-ц, на користь ОСОБА_1 повернуто земельну ділянку, загальною площею 0,0529 га, кадастровий № 3221455300:01:048:0013, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; витребувано з незаконного володіння земельну ділянку, загальною площею 0,0971 га, кадастровий 3221455300:01:048:0014, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 липня 2013 року № НОМЕР_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , які нею у встановленому законом порядку не були зареєстровані.
Приватний виконавець під час проведення виконавчих дій має звернути стягнення на усе майно для виконання рішення суду і порядок звернення стягнення у даному випадку значення не має.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У березні 2021 року      ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року та залишити в силі ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року.
У березні 2021 року      ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року та залишити в силі ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року відкрито касаційне провадження, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 .
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року відкрито касаційне провадження, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 .
У квітні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що на момент розгляду подання приватного виконавця, в Київському апеляційному суді розглядалася інша  справа № 362/5785/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яким вирішено спір щодо поділу майна подружжя між ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 .
Прийняттю рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги Говорова П. В. у справі № 362/3578/18 має передувати прийняття Київським апеляційним судом відповідного рішення у справі № 362/5785/15-ц (про поділ майна подружжя) з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у справі № 362/5785/15-ц від 10 червня 2020 року.
У зазначеній постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року вказано на те, що частково задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , та скасовуючи рішення суду першої інстанції повністю, апеляційний суд при цьому не врахував рішення Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2011 року у цій справі, яке набрало законної сили та не скасовано. При цьому суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що вказаним рішенням від 08 червня 2017 року апеляційний суд скасував рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року у частині розподілу земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0002, та ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовив. У решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Істотним є те, що земельну ділянку, кадастровий номер  № 3221455300:01:048:0002, під час дії арешту та заборони на вчинення будь-яких дій з зазначеним нерухомим майном, накладених державним виконавцем, було поділено на дві: ділянку площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0013 та ділянку площею 0,0971га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0014, право власності на яку у грудні 2014 року набув ОСОБА_6 .
З огляду на вказані обставини, об`єкт нерухомого майна, а саме: земельна ділянка площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0013 та земельна ділянка площею 0,0971 га кадастровий номер 3221455300:01:048:0014, незаконно створені, а тому не можуть бути об`єктом стягнення за виконавчими документами, що перебувають у провадженні приватного виконавця Говорова П. В.
Зазначене підтверджується постановою Київського апеляційного суду у справі № 362/5785/15-ц від 08 червня 2020 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 , яка не скасована Верховним Судом. Оскаржуваною постановою Київського апеляційного суду надано дозвіл приватному виконавцю Говорову П. В. звернути стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок, загальною площею 322,6 кв. м, що розташований на земельній ділянці загальною площею 322 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , який на сьогодні в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано за ОСОБА_7 та перебувають в іпотеці у ОСОБА_8 .
Натомість даний об`єкт не може бути об`єктом стягнення, оскільки був створений всупереч вимогам закону. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2018 року у справі № 362/1724/16-ц скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 липня 2013 року за № НОМЕР_1 та рішення державного реєстратора від 25 липня 2013 року, реєстраційний номер 4335943.
Таким чином, реєстрація боржником ОСОБА_1 рішення суду в цій частині не створює підстав для можливості державної реєстрації за собою права власності на зазначений житловий будинок.
Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, не перевірив правовий статус вказаного житлового будинку, можливість набуття боржником права власності за рішенням суду, тому безпідставно задовольнив подання приватного виконавця в цій частині.
Касаційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що державний виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Державному виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Зазначене обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається в останню чергу.
 
Відзив на касаційну скаргу сторони до суду не подавали.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Згідно з відомостями з реєстру права власності на нерухоме майно, 19 травня 2010 року здійснено державну реєстрацію домоволодіння, загальною площею 85,9 кв. м, житловою площею 63,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 на підставі права приватної власності (т.2, а.с. 20).
06 травня 2011 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , власником якого зазначено ОСОБА_1 , на підставі ухвали від 24 грудня 2008 року старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МАС України в м. Києві Грибакова Г. В. (реєстраційний номер обтяження 11144266) (т. 2, а.с.19).
Постановою приватного виконавця Говорова В. П. від 12 серпня 2012 року № 59776949 накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: домоволодіння, загальною площею 85,9 кв. м, житловою площею 63,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна (т. 2, а.с. 17).
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 cерпня 2018 року у справі № 362/1724/16-ц, на користь ОСОБА_1 повернуто земельну ділянку, загальною площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0013, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; витребувано з незаконного володіння земельну ділянку, загальною площею 0,0971 га, кадастровий 3221455300:01:048:0014, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 липня 2013 року № НОМЕР_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , які нею у встановленому законом порядку не були зареєстровані.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2019 року у справі № 362/3578/18 позов ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 04 квітня 2013 року по 19 листопада 2018 року на користь: 
ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , кошти в сумі 80 913,50 грн, судовий збір у сумі 804,14 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 4 650 грн,  всього 86 372, 64 грн;
ОСОБА_9 кошти в сумі 40 456,75 грн та судовий збір у сумі 404,60 грн, всього 40 861,35 грн;
ОСОБА_10 кошти в сумі 40 456,75 грн та судовий збір у сумі 404,60 грн, всього 40 861,35 грн. У решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року скасовано рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2019 року та ухвалено нове:
- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яка діє у своїх та інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 09 жовтня 2012 року по 19 листопада 2018 року в сумі 120 959,98 грн, судового збору за подачу позову в сумі 685,85 грн, витрат на правничу допомогу в сумі 1 023,00 грн, всього 122 668,83 грн; 
- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 09 жовтня 2012 року по 19 листопада 2018 року в сумі 20 160,00 грн та судового збору в сумі 201,30 грн, всього 20 361,30 грн;
- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 09 жовтня 2012 року по 19 листопада 2018 року в сумі 20 160,00 грн та судового збору в сумі 201,30 грн, всього 20 361,30 грн. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено (т.1, а.с. 194-200).
Рішення набрало законної сили 11 липня 2019 року.
06 серпня 2019 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання постанови Київського апеляційного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яка діє у своїх та інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 09 жовтня 2012 року по 19 листопада 2018 року в сумі 120 959,98 грн, судового збору в сумі 685,85 грн, витрат на правничу допомогу 1 023,00 грн, а всього 122 668,83 грн (т. 2, а.с. 7-8).
На виконання постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року приватним виконавцем Говоровим П. В. 12 серпня 2019 року вчинено такі дії.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_2 від 09 серпня 2019 року приватний виконавець Говоров П. В. постановою від 12 серпня 2019 року відкрив виконавче провадження № 59886949 за виконавчим листом № 362/3578/18, виданим 06 серпня 2019 року (т.3, а.с. 9,10).
12 серпня 2019 року постанова про відкриття провадження була направлена стягувачу та боржнику (т.2, а.с. 12).
Постановою від 12 серпня 2019 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у розмірі 20 % на доходи боржника, які вона отримує в ТОВ «Генстар».
Того ж дня приватний виконавець Говоров П. В. направив постанову на адресу боржника, стягувача та ТОВ «Генстар» (т.2, а.с. 27-30).
У рамках виконавчого провадження приватний виконавець Говоров П .В. відповідними постановами наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне боржнику ОСОБА_1 , домоволодіння, загальною площею 85,9 кв. м, житловою площею 63,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику.
Постановою від 12 серпня 2019 року приватним виконавцем Говоровим П. В. накладено арешт на грошові кошти боржника, які містяться на рахунках у АБ «Укргазбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрексімбанк», АТ «УкрСиббанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Альфа-Банк», АТ «Піреус Банк МКБ», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Кредобанк», АТ «ПУМБ», АТ «Універсал Банк», АБ «Південний», АТ «ОТП Банк» та на всіх інших відкритих рахунках.
У той же день приватним виконавцем постанову було направлено стягувачу та боржнику (т. 2, а.с. 34-36).
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ОСОБА_3 посилався на те, що є особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції, вважає, що рішенням місцевого суду вирішено питання про його права та інтереси, разом з тим суд апеляційної інстанції, задовольняючи подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, та звертаючи стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , не надав належної оцінки тому, що зазначене майно є спільною власністю подружжя.  
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 362/5785/15-ц позов ОСОБА_3 до  ОСОБА_1 про поділ спільного майна задоволено.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 , задоволено частково.
Скасовано рішення Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2017 року та рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року у задоволенні позову  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна відмовлено.
Суд апеляційної інстанції посилався на те, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, у жовтні 
2016 року ОСОБА_7 (особа, яка не брала участі у справі) звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 
2015 року у частині розподілу земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, у жовтні 
2017 року  ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 (особа, яка не брала участі у справі), оскаржила його в апеляційному порядку.
Постановою Апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2017 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2018 року у справі № 362/1724/16-ц позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Васильківської районної державної адміністрації Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно задоволено.

Повернуто від ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0013, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,0971 га, кадастровий номер 3221455300:01:048:0014, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 липня 2013 року №  НОМЕР_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , які нею у встановленому порядку не зареєстровано. Рішення набрало законної сили 08 листопада 2018 року.
Постановою Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 362/5785/15-ц (провадження № 61-10851св18) за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, постанову Апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Для врегулювання спорів, які виникають із майнових відносин подружжя, у тому числі колишнього, поряд із застосуванням норм ЦК України підлягають застосуванню норми СК України.
Нормами ЦК України та СК України прямо не врегульовано питання поділу боргового зобов`язання між колишнім подружжям. 
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У частині першій статті 67 СК України вказано, що дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.
Водночас відповідно до статті 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.
Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19).
Вирішуючи справу та звертаючи стягнення на нерухоме майно  ОСОБА_1 , суд апеляційноїінстанції не надав належної оцінки тому, що  майно подружжя  ОСОБА_1 не поділено, частка у праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 не виділена. 
Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначених вимог закону суд апеляційної інстанції не врахував та задовольняючи подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, та звертаючи стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , не надав належної оцінки тому, що зазначене майно є спільною власністю подружжя.  
Разом з тим судами попередніх інстанцій до участі у розгляді справи  ОСОБА_3 не залучено. 
Відповідно до пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
За таких обставин оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 
 
Судді:                                                                           І. А. Воробйова 
 
                                                                                       Г. В. Коломієць 
 
                                                                                        Р. А. Лідовець  
 
                                                                                        Ю. В. Черняк