Ухвала
08 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 175/3090/17
провадження № 61-1077св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У серпні2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину. 
Позов мотивовано тим, що 05 червня 2012 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) та  ОСОБА_1 (лізингоодержувач) було укладено договір про фінансовий лізинг, відповідно до умов якого товариство передало у розпорядження відповідача об`єктлізингу -- транспортний засіб типу VW СС 2.0 TS1, 2011 року виробництва, шасі               № НОМЕР_1 , авідповідач зобов`язався прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід`ємну частину договору. Вартість об`єкту лізингу згідно з умовами договору про фінансовий лізинг становила еквівалент 45 600,00 дол. США.
Згідно з рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року у справі                        № 175/3692/15-ц за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до                  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за договором фінансового лізингу від 05 червня 2012 рокута за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дніпрогазсервіспромойл» про визнання недійсним договору фінансового лізингу, задоволено позов ТОВ «Порше Лізинг Україна». Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» суму заборгованості та збитків за договором від 05 червня  2012 року у загальному розмірі 858 778 грн 61 коп. У задоволенні зустрічного позову   ОСОБА_1 відмовлено.
Рішеннямапеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року скасовано й ухвалено нове рішення у справі, яким відмовлено в задоволенні позову  ТОВ «Порше Лізинг Україна», задоволено зустрічний позов                      ОСОБА_1 . Визнано недійсним договір фінансового лізингу від 05 червня 2012 року, укладений між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та  ОСОБА_1 . 
З огляду на ухвалене вище судове рішення, яким встановлено недійсність договору про фінансовий лізинг від 05 червня 2012 року, відповідно до частини першої статті 216 ЦК України, яка передбачає наслідки недійсності правочину, ТОВ «Порше Лізинг Україна» просило стягнути з  ОСОБА_1 плату за фактичний час користування об`єктом лізингу за період з серпня 2012 року по червень 2017 року у загальному розмірі 345 522 грн 57 коп.
19 червня 2018 рокуОСОБА_1 подав зустрічний позов до ТОВ «Порше Лізинг Україна», у якому просив застосувати наслідки недійсності правочину. 
Зустрічний позов мотивовано тим, що 05 червня 2012 року між ним та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір про фінансовий лізинг, відповідно до пункту 6.1 якого передбачено, що для експлуатації об`єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця виплачуватиме ТОВ «Порше Лізинг Україна» лізингові платежі у відповідності до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину цього контракту. Згідно з п. 6.3 договору сторони погоджуються, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим контрактом на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» відображають справедливу вартість об`єкта лізингу та забезпечують отримання ТОВ «Порше Лізинг Україна» очікуваної станом на дату виконання контракту суми на основі діючого курсу обміну євро/долара США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком, або на основі обмінних курсів, за якими на встановлену дату укладалися угоди з клієнтами банку з купівлі та продажу євро/ доларів США, як буде обрано за рішенням ТОВ «Порше Лізинг Україна» станом на дату, коли кожен платіж підлягає сплаті. З цією метою лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобов`язання, передбачені цим контрактом, розраховуються в євро/доларах США на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку.
На виконання умов даного договору про фінансовий лізинг ним було сплачено ТОВ «Порше Лізинг Україна» 20 червня 2012 року згідно плану відшкодування авансовий платіж у сумі 9 120 дол. США, 18 651,81 дол. США (лізингові платежі за період з 05 червня 2012 року по 15 лютого 2014 року включно згідно з планом відшкодування), а всього -                  27 771, 81 дол. США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 18 червня 2018 року становило 730 676 грн 32 коп.  
ОСОБА_1 просив застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ТОВ «Порше Лізинг Україна» 730 676 грн 32 коп.,  3 % річних у сумі 16 391 грн 13 коп. 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року,  у задоволенні позову ТОВ«Порше Лізинг Україна» відмовлено, зустрічний позов  ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь  ОСОБА_1 730 676 грн 32 коп. та 3 % річних у сумі 16 391 грн 13  коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У січні 2021 року ТОВ «ПоршеЛізинг Україна» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від               02 вересня 2020 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року в частині задоволення зустрічного позову  ОСОБА_1   й ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні його позову, посилаючись на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах  Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про застосування наслідків недійсності правочину призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             О. С. Ткачук
 
А. А. Калараш
 
Є. В. Петров