ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                        Головуючий І інстанції: Павлічек В.О.
08 червня 2021 р.	Справа № 818/3908/15	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до    Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича про зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
25.12.2015  року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень (а.с. 24-28), просить суд:
  - зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо нього як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 007-18510-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро від 17.02.2015 року та    включити його до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив про те, що 17.02.2015 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 007-18510-170215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у євро на суму 7.500,00, вклад залучався на строк до 16.08.2015 року. В день укладання вказаного банківського вкладу (депозиту) між ним та відповідачем було укладено додаткову угоду до зазначеного договору, згідно якої сторони домовилися викласти п. 1.8 ст. 1 Договору у наступній редакції: « 1.8. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої особи-резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторона цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовилися, що умови п. 5.11. Правил до відносин, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються».
Також, позивач зазначив, що 02.03.2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк»», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено ОСОБА_2 .
Крім того, позивач зазначив, що рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. 03.08.2015 року рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 147 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 року включно. Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію АТ «Дельта Банк», та він отримав повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту). Таким чином, відповідав не подав інформацію щодо нього як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не включив його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. 
                       Заперечуючи проти адміністративного позову відповідач зазначив, що на виконання наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» № 408 від 29.05.2015 року та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону. За результатами перевірки комісія дійшла висновку, що умови договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в Додатку № 1 до Протоколу), укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку, надають кредиторам – фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі – Закон № 4452-VI).
Також, відповідач зазначив, що додаткова угода № 1 до договору разом з самим договором є нікчемними, адже зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_3 № НОМЕР_1 на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 суперечить постанові правління НБУ № 365 від 16.09.2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України, оскільки безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку», чого не відбулось. ОСОБА_3 , перерахувавши кошти на рахунки третіх осіб, в тому числі і позивача, намагається порушити публічний порядок отримання цих коштів, та на відміну від загального порядку їх отримання на підставі ст. 52 Закону № 4452-VI, встановленої для всіх вкладників, здійснює спробу отримання коштів позачергово за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016  року у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Судове рішення мотивоване тим, що п. 2 Постанови Правління НБУ від 30.10.2014 року № 692/БТ була встановлена пряма заборона на проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів    фізичних осіб за рахунок відсотків. Натомість всупереч дії даної Постанови та після її прийняття 30.10.2014 року, всупереч Рішення Виконавчої дирекції Фонду 15.01.2015 року, спірний договір та додаткову угоду № 1 до нього, якою фактично змінено публічну пропозицію щодо банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая", було укладено 17.02.2015 року.
Крім того, суд зазначив, що Рішенням Ради Директорів АТ "Дельта Банк", зокрема, протоколом № 14 від 20.03.2013 року, затверджені Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", які містять в матеріалах справи. Пунктом 5.11 встановлена заборона зарахування на вкладний (депозитний рахунок) грошових коштів для вкладника від третьої особи. Натомість додатковою угодою сторони домовилися не застосовувати умови п. 5.11 Правил. Доказів того, що у сторонам, зокрема і позивачу, і працівнику банківської установи надані такі повноваження, матеріали справи не містять, і свідчать про те, що укладаючи додаткову угоду позивачу була надана перевага перед іншими вкладниками, а також встановлений у ПАТ "Дельта Банк" загальний порядок та умови проведення операцій щодо розміщення вкладів.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову.
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеним у позові. Окрім того, позивач звернув увагу на те, що Вищим адміністративним судом України була винесена постанова від 12.01.2016 року по справі № К/800/46158/15, у якій суд зробив висновок, що згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI вклад – кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник – фізична особа (крім фізичних осіб – суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Тобто, Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником. В свою чергу сам факт знаходження на рахунках позивачів грошових коштів відповідачами не заперечується. Колегія суддів зазначила про безпідставність висновків судів попередніх інстанцій, що внаслідок так званого «дроблення» великих вкладів інших осіб, позивачі набули гарантоване право на отримання коштів в сумі до 200.000 грн. безпосередньо від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та отримали перевагу перед іншими кредиторами банку враховуючи, що відповідачами не подано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що банк взяв на себе зобов`язання, що потягло за собою виникнення неплатоспроможності або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, а також доказів ймовірної нікчемності укладених договорів.
Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, відповідач просить залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
За приписами  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).  Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 17.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ    «Дельта Банк» укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» № 007-18510-170215, за умовами якого позивач розміщує вклад у розмірі 7500,00    євро, на строк по 16.08.2015 року включно, із виплатою процентів (а.с. 12).
Пунктом 1.8 Договору передбачено, що грошові кошти перераховуються із власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу банку в день укладання Сторонами цього Договору. В разі нездійснення перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, договір вважається таким, що не був укладений.
Також позивач та Банк підписали додаткову угоду № 1 від 17.02.2015 року до договору банківського вкладу (депозиту) № № 007-18510-170215, згідно якого змінено зміст п.1.8 Договору щодо перерахування коштів, зокрема, даний пункт викладено в новій редакції: « 1.8. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої особи-резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторона цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовилися, що умови п. 5.11. Правил до відносин, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються» (а.с. 13).
Згідно з платіжним дорученням № 4683483 від 17.02.2015 року грошові кошти в сумі 7500,00 євро були перераховані на вкладний (депозитний) рахунок позивача з рахунку ОСОБА_3 , відкритого в ПАТ «Дельта Банк» (а.с.14).
Постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних (а.с. 55).
Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 45-46).
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 затверджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.А. (а.с. 47). 
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 тимчасову адміністрацію запроваджено строком до 02.09.2015 року (а.с. 48). 
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 року № 147 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації    по 02.10.2015 року включно (а.с. 49).
Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 50).
Згідно протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» виявлено ряд правочинів з ознаками нікчемності. В протоколі зазначено, що нікчемні договори та інші правочини були вчинені в зв`язку з тим, що сума грошових коштів на рахунках окремих клієнтів ПАТ «Дельта Банк» перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування, а відповідно існували ризики для незадоволення вимог кредиторів в результаті ліквідації Банку та реалізації його майна. Вказаними фізичними особами було ініційовано процес зарахування коштів на депозитні рахунки інших осіб у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів. При цьому вказані дії вчинялись в період дії постанови Національного Банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних (а.с. 63-64).
Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. від 16.09.2015 року № 813    застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту) на підставі п. 7 ч. 3  ст. 38 Закону № 4452-VI   (а.с. 59).
Листом від 23.09.2015 року № 8821/860 позивача повідомлено, що договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" від 17.02.2015 року № 007-18510-170215 є нікчемним на підставі п. 7 ч. 3  ст. 38 Закону № 4452-VI (а.с. 18).
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1183 від 22.06.2020 року про заміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», яким з 24.06.2020 рок призначеного провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Матвієнка А.А., якому делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом № 4452-VI, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом (а.с. 204-205).
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
  Законом № 4452-VI  установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей  Закон  є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
Відповідно до  ст. 2 Закону № 4452-VI  вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно ч. 1  ст. 1058 Цивільного кодексу України  за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
Відповідно до п. 17 ч. 1  ст. 2 Закону № 4452-VI  уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим  Законом  та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Згідно ч. 1, 2  ст. 26 Закону № 4452-VI  Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
  Відповідно до ч. 1  ст. 27 Закону № 4452-VI  уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього  Закону  і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 року № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Судом встановлено, що позивач уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) №  007-18510-170215 від 17.02.2015 року та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти згідно умов зазначеного договору, а отже, у розумінні  закону  ОСОБА_1 є вкладником.
Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок відбулось 17.02.2015 року, до початку віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02.03.2015 року).
Отже, вклади розміщено на рахунках ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі  ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм  Закону № 4452-VI.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 802/351/16-а (провадження № 11-886апп18), у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 826/27353/15 (провадження № К/9901/16686/18).
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.
Оскільки наведені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, задовольняючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовує постанову суду та приймає нову про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 . 
Інші доводи та заперечення учасників справи означених висновків колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№  4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно з п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно п. п. 1, 3, 4  ст. 317 КАС України  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Сумського окружного   адміністративного суду від 25 лютого 2016 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 007-18510-1170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро від 17 лютого 2015 року та включити ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
              
          Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 18 червня 2021 року.