ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 804/2366/17	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В.,
        суддів:                         Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
        за участю представника позивача Горбань Руслана Сергійовича
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс" 
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року (головуючий суддя Прудник С.В.)
у справі за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області до  відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс", третя особа, без самостійних вимог -  Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, звернувся 07 квітня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Автополюс», просив стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автополюс» на користь державного бюджету шляхом стягнення коштів з відкритих рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Автополюс» у банках, обслуговуючих вказаного платника податків.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 161 149,66 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань, визначених податковими деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями та нарахованою пенею. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із зазначеним позовом.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 року позовні вимоги задоволені повністю (а.с. 81-82 т. 1).
Стягнуто податковий борг з ТОВ «Автополюс» на користь державного бюджету шляхом стягнення коштів з відкритих рахунків ТОВ «Автополюс» у банках, обслуговуючих вказаного платника податків.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що контролюючим органом відповідно до норм статті 59 ПКУ сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 5644-17 від 02.11.2016 р. про обов`язок відповідача сплатити податковий борг на загальну суму 19859,93 грн. Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» №5644-17 від 02.11.2016р. матеріали справи не містять. Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів. Станом на час розгляду справи відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання, внаслідок чого податковий борг в сумі 161149,66 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач (ТОВ «Автополюс») подав апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що суд першої інстанції не наведено ані строків, ані доказів отримання відповідачем податкової вимоги форми «Ю» №5644-17 від 02.11.2016р. на суму боргу 19 859,93грн.; зазначає, що відсутні підстави для стягнення податкового боргу за податковими деклараціями з податку на додану вартість за листопад, грудень 2016 року та за січень 2017 року, оскільки на час розгляду справи податковий борг був сплачений. Вказує на оскарження податкових повідомлень-рішень на підставі яких нараховано податковий борг. Зазначає, що пеня в розмірі 401,55грн. нараховано за період з 20.12.2016 року по 22.07.2017 р. Однак вказує, що судове рішення ухвалене 29.05.2017 року, а пеню нараховано на період до 22.07.2017 року, тобто на майбутнє, а розрахунок пені не був позивачем наданий, тому сума пені є безпідставною. 
Позивачем подані заперечення на апеляційну скаргу. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що на підставі акту перевірки №1586/04-61-22-5/32090760 від 14.12.2015р., 15.01.2016р. Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська прийнято податкове повідомлення-рішення №0000042202, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 86667 грн. та за штрафними санкціями на суму 21666,75грн., яке отримано відповідачем 22.01.2016 р, однак не оскаржувалося ним. Відповідачем подані податкові декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 (20.12.2016) - задекларовано суму податку 25 782грн.; за грудень 2016 року (20.01.2017) - задекларовано суму податку 16 037грн.; та за січень 2017 року(20.02.2017) - задекларовано суму податку 6 518грн. Однак задекларовані суми податку не сплачені декларантом у встановлений строк. Щодо нарахування пені зазначає, що статтею 129 ПКУ передбачено нарахування пені у зв`язку з порушенням строку погашення узгодженого грошового зобов`язання, тому нарахована пеня в розмірі 401,55грн. за період з 20.12.2016 по 22.02.2017 року, що вбачається із зворотного боку обліку картки платника (додається розрахунок пені). 
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 року зупинено провадження у справі № 804/2366/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/5759/17 (а.с. 145-146 т. 1).
17.10.2018 року справа №804/2366/17 прийнята в провадження Третього апеляційного адміністративного суду, оскільки з 03.10.2018 року всі справи, що перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду передані до Третього апеляційного адміністративного суду (а.с. 164 т. 1).
12.09.2019 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду поновлено провадження у справі №804/2366/17, справу призначено до розгляду в судовому засіданні 16.10.2019 о 10.00 (а.с. 173 т. 1).
04.10.2019 року та 16.10.2019 року представником відповідача (ТОВ "Автополюс") подано клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 175, 186 т. 1).
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 року зупинено провадження у справі №804/2366/17 до вирішення адміністративної справи №804/5759/17 (касаційне провадження №К/9901/65792/18) в касаційному порядку Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду (а.с. 215-217 т. 1).
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 року провадження у справі № 804/2366/17 поновлено (а.с.225 т. 1).
В ході апеляційного розгляду справи представником позивача заявлено клопотання про заміну позивача Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 39394856) правонаступником Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 43145015), вказане клопотання задоволено та здійснено заміну позивача Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 39394856) правонаступником Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 43145015).
Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутності представника, також в клопотанні  зазначив, що постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №804/5759/17 касаційну скаргу ТОВ "Автополюс" залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 року залишено без змін. Станом на теперішній час заборгованість, заявлена в межах справи №804/2366/17 не погашена та за період судових процесів збільшилася. 
В судовому зсіданні представник позивача (ГУ ДПС у Дніпропетровській області) проти апеляційної скарги заперечив. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Представник відповідача (ТОВ "Автополюс") в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Автополюс» (ЄДРПОУ 32090760) зареєстровано 27.06.2002 р. у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпроптеровській області.
Відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с. 13-15 т. 1):
- 20.12.2016 року за листопад 2016 року, якою задекларовано суму податку 25 782 грн.,
- 20.01.2017 року за грудень 2016 року, якою задекларовано суму податку 16 037 грн.,
- 20.02.2017 року за січень 2017 року, якою задекларовано суму податку 6518 грн.
Однак задекларовані зобов`язання Товариством «Автополюс» за вказаними деклараціями у встановлений термін не сплачені.
У період з 01.12.2015 р. по 07.12.2015 року Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська проведена документальна позапланова виїзна    перевірка ТОВ «Автополюс» по взаємовідносинам з ПП «Фаворит Запчастини», ТОВ «Сінерджи Агро Україна» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до державного бюджету податку на додану вартість за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., за результатом якої складено акт від 14.12.2015 р. №1586/04-61-22-5/32090760 (а.с. 17-18 т. 1).
На підставі акту перевірки №1586/04-61-22-5/32090760 від 14.12.2015р., 15.01.2016р. Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська прийнято податкове повідомлення-рішення №0000042202, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 86667 грн. та за штрафними санкціями на суму 21 666,75 грн., яке отримано відповідачем 22.01.2016 р., однак ним не оскаржувалося (а.с. 20 т. 1)
Також, Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська проведена камеральна перевірка ТОВ «Автополюс» щодо терміну реєстрації податкових накладних, за результатом якої складено акт від 13.12.2016 р. №3696/04-61-22-01/32090760 (а.с. 25 т. 1). 
Камеральною перевіркою встановлено порушення терміну реєстрації податкової накладної № 6 від 31.08.2016 р. на суму ПДВ 20 765,69 грн.
На підставі акту перевірки №3696/04-61-22-01/32090760 від 13.12.2016 р. Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська 29.12.2016 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №0015921201, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за штрафними санкціями на суму 6 229,71 грн. та яке отримано відповідачем 29.01.2017 р. і не оскаржене (а.с. 23 т. 1).
Також, відповідно до  ст.129 Податкового кодексу України  відповідачу у зв`язку з порушенням строків погашення узгодженого грошового зобов`язання нарахована пеня у розмірі 401,55 грн. за період з 20.12.2016 р. по 22.07.2017 р.
Загальну сума податкового боргу ТОВ «Автополюс» склала 161 149,66 грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України,  Податкового кодексу України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1  статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Порядок адміністрування податку на додану вартість унормований розділом V Податкового кодексу України.
Відповідно до  статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Підпунктом  20.1.18  пункту  20.1  статті  20 Податкового кодексу України  передбачено право податкового органу звертатися до суду щодо визначання у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків.
Згідно з п.    36.1, п.    36.2    ст.    36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. 
Згідно пункту  54.1  статті  54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Так, матеріали справи містять податкові декларації з податку на додану вартість: за листопад 2016 року (задекларовано суму податку 25 782 грн.), за грудень 2016 року (задекларовано суму податку 16 037 грн.), за січень 2017 року (задекларовано суму податку 6518 грн.) (а.с. 13-15 т. 1).
Однак узгоджені суми податку (самостійно визначені) не сплачені відповідачем.
Однак, відповідно до пункту  57.1  статті  57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, вказана норма податкового законодавства порушена платником поджатків.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту  54.3  статті  54  цього  Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункту  57.3  статті  57 ПКУ).
Згідно з підпунктом  14.1.175  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України, податковий борг – це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту  59.1  статті  59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно норм  статті 59 Податкового кодексу України  позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 5644-17 від 02.11.2016 р. про обов`язок відповідача (ТОВ «Автополюс») сплатити податковий борг на загальну суму 19 859,93 грн., вимога направлена підприємству засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано вимогу платником 24.11.2016 (а.с. 12 т. 1). 
Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми «Ю» №5644-17 від 02.11.2016 р. матеріали справи не містять.
Слід зазначити, що податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п.59.4  ст.59 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом  59.5  статті  59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Податковий борг по податку на додану вартість виник внаслідок:
- несплати узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих згідно податкової декларації з ПДВ №9246677472 від 20.12.2016 року в сумі 25 782грн. по терміну сплати 30.12.2016 року, що з урахуванням сплати складає 23 629,65грн.;
- несплати узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих по акту перевірки №1586/04-61-22-5/32090760 від 14.12.2015р. згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» №0000042202 від 15.01.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 86667 грн. та за штрафними санкціями на суму 21666,75 грн. – (сума штрафних санкцій склала 108 333,75 грн.)
- несплати узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих згідно податкової декларації з ПДВ №9267623368 від 20.01.2017 року в сумі 16 037грн. по терміну сплати 30.01.2017;
- несплати узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих по акту перевіри №3696/04-61-22-01/32090760 від 13.12.2016 р. згідно податкового повідомлення-рішення фори «Н» №0015921201, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за штрафними санкціями на суму 6 229,71 грн.;
- несплати узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих згідно податкової декларації з ПДВ №9024416607 від 20.02.2017 року в сумі 6 518грн. по терміну сплати 01.03.2017 року;
- нарахування пені за період з 20.12.2016 по 22.02.2017 року в розмірі 401,55грн. 
Сума вказаних нарахувань становить 161 149.66грн., що відповідає вимогам позивача та спростовує доводи відповідача, що сума нарахувань має становити 183 161,94грн.
Щодо нарахування пені у даних правовідносинах. 
Відповідно до п.129.1  ст.129 ПК України  нарахування пені розпочинається: 
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Отже, статтею 129 ПКУ передбачено нарахування пені у зв`язку з порушенням строку погашення узгодженого грошового зобов`язання.
На підставі зазначеної норми контролюючим органом нарахована пеня в розмірі 401,55грн. за період з 20.12.2016 по 22.02.2017 року, що вбачається із довідки про стан розрахунків з бюджетом станом на 07.03.2017 року (а.с. 37, 36 т. 1)
Згідно з пунктом  95.1  статті  95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення  коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п  95.2  ст.  95 ПКУ).
Вказана норма контролюючим органом не порушена.
Пунктом  95.3  статті  95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Матеріали справи не містять даних, що станом на час розгляду справи відповідач сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання.
Отже податковий борг не сплачено своєчасно, при цьому зростав з моменту пред`явлення вимоги форми «Ю» №5644-17 від 02.11.2016 р., внаслідок чого податковий борг становить 161 149,66 грн. та підлягає стягненню в зазначеній сумі в судовому порядку.
Колегія суддів апеляційної інстанції ухвалюючи рішення у даній справі бере до уваги, що постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №804/5759/17 касаційну скаргу ТОВ "Автополюс" залишено без задоволення. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Враховуючи наслідки апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин, судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись ст.  241-245,  250,  315,  316,  321,  322    КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року – залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 07.04.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 07.04.2021.
Повний текст постанови виготовлено 14.04.2021.

Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова