ПОСТАНОВА 
Іменем України

21 квітня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 2-674/11
провадження № 22-ц/4809/775/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,
за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,
учасники справи:
       заявник –  ОСОБА_1 ,
       особа, дії якої оскаржуються -  старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Красна Ангеліна Олександрівна,
       заінтересована особа – Акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк»,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року у складі судді Іванової Л.А.
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області (на даний час Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красної Ангеліни Олександрівни. 
В обґрунтування скарги зазначив, що старший державний виконавець Красна А.О. відкрила виконавче провадження 31707792 по виконанню виконавчого листа №2-674/11, виданого 31.01.2012 Ленінським районним судом м. Кіровограда - про стягнення з нього на користь ПАТ «Перший інвестиційний банк» заборгованості по кредитному договору в сумі 338491,96 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 2685832,15 грн.; - про стягнення з нього на користь ПАТ «Перший інвестиційний банк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 819211,18 грн.; - про стягнення з нього на користь ПАТ «Перший інвестиційний банк» судових витрат в сумі 1820 грн., тобто по зазначеному виконавчому провадженню борг обчислювався в іноземній валюті 338491,96 доларів США та в національній валюті 821031,18 грн.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2019 скаргу АТ «Перший інвестиційний банк» на дії, рішення старшого державного виконавця ВДВС Красної А.В. задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О. з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі №2-674/11 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.05.2019;
визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.05.2019 у виконавчому провадженні № 31707792;
зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красну А.О. або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області усунути порушення при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.04.2011 у справі №2-674/11 шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з зазначенням дійсного залишку нестягнутої суми боргу;
зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красну А.О. або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області усунути порушення при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.04.2011 у справі №2-674/11 шляхом зазначення у виконавчому листі, виданому 31.12.2011 Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі №2-674/11 відмітки з зазначенням дійсного залишку нестягнутої суми боргу.
Посилаючись на постанову Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2019, державний виконавець виніс постанову про відновлення виконавчого провадження від 16.10.2019, зі змістом якої він ознайомився та роздрукував з веб-сайту «Інформація про виконавче провадження» - 15.11.2019. Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.11.2019 він отримав поштою 06.11.2019.
ОСОБА_1 вважає, що постанова про відновлення виконавчого провадження від 16.10.2019 не відповідає вимогам ст. 18 ЦПК України.
       З тексту постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.11.2019 вбачається, що по виконавчому провадженню 31707792 в національній валюті відбулося погашення боргу на суму 1532453,45 грн, залишок заборгованості становить 281232,35 дол. США та 819211,18 грн. пені та понесені судові витрати 1820 грн.
При цьому державний виконавець дійсний залишок нестягнутої суми боргу в національній валюті визначив в розмірі 819211,18 грн. пені та понесені судові витрати 1820 грн.
ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець при винесені оскаржуваних постанов діяв не у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом і Законом «Про виконавче провадження».
Скаржник просив: 1) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області Красної А.О. з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі №2-674/11 при винесенні постанови про відновлення виконавчого провадження від 16 жовтня 2019 року; 
2) визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області Красної А.О. про відновлення виконавчого провадження від 16 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні № 31707792; 
3) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області Красної А.О. з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі №2-674/11 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 листопада 2019 року; 
4) визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області Красної А.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 листопада 2019 року у виконавчому провадженні № 31707792; 
5) зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області Красну А.О. або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області усунути порушення при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі № 2-674/11 шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з зазначенням дійсного залишку нестягнутої суми боргу; 
6) зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області Красну А.О. або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області усунути порушення при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі № 2-674/11 шляхом зазначення у виконавчому листі, виданому 31 грудня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі №2-674/11 відмітки з зазначенням дійсного залишку нестягнутої суми боргу.
Короткий зміст рішення суду
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування постанов старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красної Ангеліни Олександрівни.
Суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, так як в ході судового розгляду встановлено, що рішення у формі постанов старшого державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа №2-674/11, виданого 31 січня 2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда (виконавче провадження №31707792, сторони за виконавчим провадженням: Стягувач: ПАТ «Перший Інвестиційний Банк», Боржник: ОСОБА_1 ), а так само дії державного виконавця щодо винесення зазначених постанов, відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», не порушують прав заявника, а отже є правомірними.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що по відкритому виконавчому провадженню 31707792 відкритим старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. його борг обчислювався в іноземній
валюті - 338491,96 дол. США та в національній валюті - 821031,18 грн.
Вказував, що з тексту постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.11.2019 вбачається, що кошти стягненні з рахунку боржника розподілено згідно розрахунку від 01.03.2016: 3980,02 грн. заборгованість на користь ПАТ «ПІБ», що згідно курсу НБУ станом на 01.03.2016 склало 146,89 дол. США. Від АТ «ПІБ» надійшла заява, за якою АТ «ПІБ» погоджується прийняти нереалізоване майно у рахунок погашення боргу за ціною 1528473,45 грн., що за курсом НБУ станом на 06.03.2019 складає 57112,72 дол. США. 
Залишок заборгованості становить 281232,35 дол. США та 819211,18 грн. пені та понесені судові витрати 1820 грн.
При цьому, державним виконавцем на валютний рахунок органу державної виконавчої служби по виконавчому провадженню 31707792 іноземна валюта не зараховувалася.
Зауважує, що зменшення боргу в іноземні валюті на 57259,61 дол. США (57112,72+146,89) суперечить ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Стягнуті кошти в гривні та майно, оцінене в гривні повинні були зараховуватися на погашення боргу в гривні.
Скаржник вважає, що зазначений в оскаржуваній постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.11.2019 залишок заборгованості не є дійсним, тому державним виконавцем не виконано вимоги постанови Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2019.
Крім того, звертає увагу суду, що державним виконавцем у спосіб, який не передбачено постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2019 відновлено виконавче провадження 31707792.
ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії та постанови державного виконавця повністю.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Зазначає, що при здійснені виконавчих дій державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) діяв в межах наданих йому повноважень й у відповідності та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Перший інвестиційний банк» зазначив, що визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. 
Вважає посилання боржника на порушення державним виконавцем вимог ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставним, оскільки вказана норма не регулює порядок прийняття стягувачем нереалізованого майна в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.
Також, зазначав, що рішення державного виконавця щодо визначення розміру залишку боргу після прийняття стягувачем нереалізованого майна в рахунок погашення боргу за виконавчим документом не суперечить ані виконавчому документу, ані жодним нормативно-правовим актам, які встановлюють порядок виконання рішення суду.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
26 квітня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда по справі №2-674/11 ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» заборгованість по кредитному договору 05/07/35-КФ від 14 червня 2007року у розмірі 338 491,96 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 2 685 832,15 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» понесені судові витрати по справі у розмірі 1820 грн.
Також, 06 липня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда по справі №2-674/11 ухвалено додаткове рішення, яким доповнено заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» заборгованість по кредитному договору 05/07/35-КФ від 14 червня 2007 року, а саме по пені у розмірі 819 211, 18 грн., з яких 700 769,84 грн. – пеня за прострочення сплати кредиту, 118 441,34 грн. – пеня за прострочення сплати відсотків.
Зазначене судове рішення набрало законної сили 13 грудня 2011 року та з метою примусового виконання рішення, 31 січня 2012 року стягувачу видано виконавчий лист, який, в подальшому пред`явлено останнім до примусового виконання.
Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. за заявою стягувача 16 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження №31707792, з виконання виконавчого листа №2-674/11, виданого 31.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» заборгованість по кредитному договору 05/07/35-КФ від 14 червня 2007 року у розмірі 338 491,96 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 2 685 832,15 грн., пені у розмірі 819 211,18 грн., з яких 700 769,84 грн. – пеня за прострочення сплати кредиту, 118 441,34 грн. – пеня за прострочення сплати відсотків, понесені судові витрати по справі у розмірі 1820 грн., про що винесено відповідну постанову.
В подальшому, в ході виконавчого провадження, 03.05.2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. при примусового виконанні виконавчого листа, виданого 31.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі №2-674/11 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, з зазначенням у постанові, що залишок заборгованості боржника перед стягувачем у даному виконавчому провадженні складає 1 974 409, 86 грн. роз`яснено право стягувача повторно пред`явити виконавчий документ до виконання у строк до 03 травня 2022 року.
Крім того, державним виконавцем зроблено відмітку про залишок боргу в сумі 1 974 409, 86 грн. на виконавчому листі №2-674/11, виданому 31.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда.
Зазначена постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.05.2019 року була предметом судового оскарження.
При цьому, постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2019 року апеляційну скаргу акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», що є правонаступником публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» - задоволено. Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 липня 2019 року, якою в задоволенні скарги акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» на дії, рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної Ангеліни Олександрівни (скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.05.2019 року ВП №31707792), відмовлено, - скасовано.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної Ангеліни Олександрівни з примусового виконання рішення Ленінського районного судом м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі № 2-674/11 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03 травня 2019 року.
Визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної Ангеліни Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 03 травня 2019 року у виконавчому провадженні №31707792.
Зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красну Ангеліну Олександрівну, або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області усунути порушення при примусовому виконанні рішення Ленінського районного судом м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі №2-674/11 шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з зазначенням дійсного залишку нестягнутої суми боргу.
Зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красну Ангеліну Олександрівну, або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області усунути порушення при примусовому виконанні рішення Ленінського районного судом м. Кіровограда від 26 квітня 2011 року у справі №2-674/11 шляхом зазначення у виконавчому листі, виданому 31 грудня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі №2-674/11 відмітку з зазначенням дійсного залишку нестягнутої суми боргу.
16 жовтня 2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-674/11, виданого 31.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» заборгованість за кредитним договором 05/07/35-КФ від 14 червня 2007 року в розмірі 338 491, 96 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 2 685 832, 15 грн., та пені у розмірі 819 211, 18 грн., з яких 700 769, 84 грн. – пеня за прострочення сплати кредиту, 118 441, 34 – пеня за прострочення сплати відсотків (ВП №31707792), та зобов`язано стягувача пред`явити до виконання виконавчий документ.
04.11.2019 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-674/11, виданого 31.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда на підставі п. 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що за час виконавчого провадження стягувачу в рахунок погашення боргу було перераховано 3 980,02 грн. (заборгованість на користь ПАТ «Перший Інвестиційний банк»), що згідно курсу НБУ станом на 01.03.2016 року склало 146 доларів 89 центів.
Також державним виконавцем 14.02.2018 року згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника описано та накладено арешт на майно боржника, а саме 1/2 комплексу будівель в складі будівлі ААа1-3, к, кр загальною площею 1815,4 кв.м.; навіси а1, а2, а3; гараж В; навіс Е; убиральня Ж; вимощення ІІІ; огорожа N-N1; бетонний майдан І ( в натурі частка не виділена), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» вищезазначене нерухоме майно передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ».
Згідно протоколів проведення електронних торгів №368281 від 09.11.2018 року, №377250 від 21.12.2018 року та №386683 від 07.02.2018 року торги з реалізації вищезазначеного нерухомого майна не відбулись, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
Керуючись ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу – АТ «Перший Інвестиційний Банк» направлено лист за вих. №1476/02.1-27 від 08.02.2019 року, яким запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою вищевказане нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом.
Від АТ «Перший Інвестиційний Банк» за підписом голови правління Колісник І.В. надійшла заява за вих. №337/0/2-19 від 19.02.2019 року, за якою АТ «Перший Інвестиційний Банк» погоджується прийняти відповідне нереалізоване майно у рахунок погашення боргу за ціною третіх електронних торгів, а саме 1 528 473,45 грн., що згідно курсу НБУ станом на 06.03.2019 року склало 57 112 доларів США 72 центи.
06.03.2019 винесено постанову та акт про передачу згаданого майна стягувачу у рахунок погашення боргу.
Залишок заборгованості становить 281 232 доларів США 35 центів та 819 211,18 грн. пені та понесені судові витрати у розмірі 1820 грн.
Іншого майна та коштів, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за даним виконавчим документом не виявлено, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо встановлення (розшуку) такого майна виявилися безрезультатними, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.
Також державним виконавцем у виконавчому листі №2-674/11, виданому 31.01.2012 Ленінським районним судом м. Кіровограда, було зроблено відповідну відмітку про залишок боргу у вищезазначеному розмірі.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та задовольнити скаргу на дії державного виконавця. 
Старший державний виконавець Красна А.О. та представник АТ «Перший інвестиційний банк», які були належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Від АТ «Перший інвестиційний банк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням епідеміологічної ситуації, стрімким зростанням кількості хворих на COVID-19 та введеними карантинними заходами щодо обмеження доступу до громадського транспорту.
30 березня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». 
Цим законом внесені зміни до ЦПК України, зокрема частиною четвертою статті 212 ЦПК України у цій редакції передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на те, що, представник АТ «Перший інвестиційний банк» не надав доказів на підтвердження того, що неможливість брати безпосередню участь в судовому засіданні зумовлена карантинними обмеженнями, а тому не визнає наведені причини неявки в судове засідання поважними.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією
з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.
Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Відповідно до статті 452 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права.
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
26 квітня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було ухвалено рішення у справі № 2-674/11, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Інвестиційний Банк», правонаступником якого є АТ «Перший Інвестиційний Банк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 338 491,96 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 2 685 832,15 грн. Борг складається з: 263 800 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 2 093 173,86 грн. заборгованість за кредитом, 2 462,13 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 19 536,26 грн. заборгованість за відсотками, 72 229,83 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 573 122,03 грн. прострочена заборгованість за відсотками. Також стягнуто пеню у розмірі 819 211,18 грн., з яких 700 769,84 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 118 441,34 грн. пеня за прострочення сплати відсотків і понесені судові витрати у розмірі 1 820 грн. Рішення набрало законної сили 13 грудня 2011 року. 
З метою примусового виконання судового рішення, судом 31 грудня 2011 року видано відповідний виконавчий лист. 
03 травня 2019 року відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у тексті якої зазначено, що залишок заборгованості боржника перед стягувачем у даному виконавчому провадженні складає 1 974 409,86 грн.; роз`яснено право стягувача повторно пред`явити виконавчий документ для виконання у строк до 03 травня 2022 року. 
Зазначена постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа була предметом судового оскарження.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2019 визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця Красної А.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 03 травня 2019 року у виконавчому провадженні №31707792 та зобов`язано його винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з зазначенням дійсного залишку нестягнутої суми боргу. 
16 жовтня 2019 року державним виконавцем Красною А.О. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-674/11.
Таким чином, дії державного виконавця Красної А.О. щодо відновлення виконавчого провадження відповідають вимогам ч.1 ст. 41 Закону України Про виконавче провадження, згідно якої у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд помилково відмовив у задоволенні вимог заяви про визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження №31707792 від 16 жовтня 2019 не ґрунтуються на законі та доказах.
04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18 Велика Палата Верховного Суду, викладаючи свої висновки щодо норми права, зазначила, що у ст. 53 Закону № 606-XIV (ст. 49 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження») закріплено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.
Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у ст.533 ЦК, зокрема в ч.3 цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, установлених законом.
Таким чином, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК та відповідно до п.30.1 ст.30 закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено що є моментом виконання грошового зобов`язання.
З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом має здійснюватися в іноземній валюті.
Частина 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Про повернення стягувачу виконавчого документа виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч.ч. 4, 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до п. 22 розділу III «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження» Інструкції, при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.
Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно виконавчого листа заборгованість за кредитним договором 05/07/35-КФ від 14 червня 2007 року в розмірі 338491,96 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 2685832,15 грн та пені у розмірі 819211,18 грн.
У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 листопада 2019 року та на тексті виконавчого документу старшим державним виконавцем ВДВС зазначено залишок заборгованості боржника в сумі 281232, 35 доларів США., тобто в доларовому еквіваленті та пені в розмірі 819211,18 гривень.
       Тобто, розмір заборгованості за виконавчим документом визначено саме в тій валюті, як це і було ухвалено судовим рішенням. 
Відтак, не може погодитися із доводами скарги та апеляційної скарги, щодо неправомірності дій та рішень старшого державного виконавця Красної А.О. щодо розміру визначення суми залишку заборгованості боржника, яка зазначена у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 листопада 2019 року та на виконавчому документі. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд першої інстанції надав повну юридичну оцінку встановленим обставинам справи і правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а також не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
За таких обстави, ураховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постановлену судом першої інстанції ухвалу - без змін.
Про судові витрати
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.03.2021 задоволено клопотання ОСОБА_1 та відстрочено сплату судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп. за подання апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.
У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв?язку із відмовою у задоволені апеляційної скарги з ОСОБА_1 , якому було відстрочено сплату судового збору, на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 420, 40 грн.
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375, 381- 384, 447, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН № НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                А.М. Головань
Судді                                                                                         О.Л. Карпенко
                                                                                       С.І. Мурашко