ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3498/21 Справа № 201/11989/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Пищиди М.М.
 
суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
за участю секретаря судового засідання - Бондаренка В.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Майно» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Майно», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-
                                     В С Т А Н О В И Л А:
       У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кей Колект», ТОВ «Бенефіт Майно», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
       16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.
       В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначив, що відчуження належного позивачу предмета іпотеки та прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Бенефіт Майно" проведено в порушення вимог ст.ст. 36, 38 Закону України "Про іпотеку" та умов Договору іпотеки. 
       Оспорювані договори купівлі-продажу укладені відповідачами без відома та згоди позивача та за відсутності окремого договору по задоволенню вимог іпотекодержателя відповідно до вимог розділу 5 у Договорі іпотеки № 11276693000/11276793000/3 від 25.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тараненко Л.О. за реєстровим № 4568, а також приймаючи до уваги примусове та без жодного повідомлення виселення позивача із домоволодіння є реальна загроза, що доки буде розглядатися ця справа ТОВ "Бенефіт Майно" користуючись, що в Реєстрі речових прав на нерухоме майно він зареєстрований як власник цього майна, відчужить таке майно іншим особам, що зробить неможливим виконання судового рішення, у випадку задоволення позовних вимог.
       Враховуючи вищевикладене, заявник просив суд накласти арешт на житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0527га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
       Заборонити ТОВ "Бенефіт Майно" та будь-яким особам здійснювати будь-які дії стосовно житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058 розташованих за адресою АДРЕСА_1 , а саме розпоряджатися і користуватися ним у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати: (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду, лізинг, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати і псувати, реєструвати місце проживання/перебування осіб (а.с.59-62).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.
       Накладено арешт на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
       В задоволені інших вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено (а.с.66-68).
       Не погодившись з вказаною ухвалою, ТОВ "Бенефіт Майно", звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу, у задоволенні заяви відмовити (а.с.70-71).
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
       Постановляючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
       Однак, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновками суду першої інстанції. 
       Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Перелік видів такого забезпечення передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК, який не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
       Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, де окрім арешту, п. 2 ч. 1 вказаної статті є - заборона вчиняти певні дії.
       Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України», право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доцільності забезпечення позову ОСОБА_1 , однак визначені судом заходи щодо накладення арешту на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає меті забезпечення позову та предмету спору.
       Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
       При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
       Арешт є крайнім заходом забезпечення позову, який полягає у проведенні опису майна, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.
       Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058 розташованих за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає за доцільне ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ТОВ «Кей Колект», ТОВ «Бенефіт Майно», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу задовольнити частково, заборонивши ТОВ "Бенефіт Майно" та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії стосовно житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058 розташованих за адресою АДРЕСА_1 ..
       В задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Майно» - задовольнити частково.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року- скасувати і постановити нове судове рішення.
       Заяву  ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Майно», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу - задовольнити частково.
       Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Майно" та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії стосовно житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2205453912101, номер об`єкта в РПВН 11100328) та земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2205483512101) площею 0,0527 га, кадастровий номер 1210100000:03:101:0058, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
       В задоволенні іншої частини заяви відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Судді: