Справа № 127/15811/20
Провадження № 22-ц/801/1071/2021
Категорія: 37
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року	Справа № 127/15811/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів:   Сопруна В.В., Якименко М.М. 
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №127/15811/20 за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто» про стягнення страхового відшкодування
за апеляційною скаргою представника відповідача ПАТ «Страхова компанія «МІСТО» адвоката Семенчук Оксани Антонівни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Гуменюка К.П.,

встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто» (надалі «Товариство») про стягнення страхового відшкодування.
У позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати відмову «Товариства» від 19 червня 2020 року за № 06/19062020 у виплаті страхового відшкодування неправомірною та стягнути з «Товариства» на його користь страхове відшкодування у розмірі 2 000 000.00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначав, що 27 грудня 2016 року в автосалоні ТОВ «Гранд» у місті Хмельницький ним було придбано новий автомобіль марки «Toyota Land Cruiser L – 200 SE», білого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, згідно із договором № GM - 7698 купівлі – продажу автомобіля від 27 грудня 2016 року.
Відповідно до встановленого порядку було проведено державну реєстрацію автомобіля та видано державний номерний знак НОМЕР_2 .
Автомобіль був постійно застрахований від усіх ризиків знищення, загибелі, пошкодження, викрадення, з моменту придбання та відповідно та відповідно державної реєстрації, а договори добровільного страхування наземного транспорту щороку переукладались на нові терміни. Вартість такого страхування транспортного засобу була найвищою, з врахуванням обраного виду страхування та вартості самого автомобіля.
Останній договір № 204 – 000183 добровільного страхування наземного транспорту від 20 грудня 2018 року було укладено із строком дії з 00 год. 00 хв. 30 грудня 2018 року до 24 год. 00 хв. 29 грудня 2019 року зі сплатою першого страхового платежу у сумі 37 000 грн. до 29 грудня 2018 року та другого платежу у сумі 37 000 грн до 29 червня 2019 року.
Усі зобов`язання за договором він виконував належним чином.
В період часу з 22 год. 40 хв. 17 липня 2019 року по 11 год. 07 хв. 18 липня 2019 року невідома особа незаконно заволоділа належним позивачу автомобілем, про що він 18 липня 2019 року повідомив в правоохоронні органи. Заява по факту незаконного заволодіння автомобілем була прийнята у Лівобережному ВП Вінницького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області 18 липня 2019 року і зареєстрована за № 11657 та внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, реєстраційний № 120190200200001650 від 18 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 статті 289 КК України.
Відповідно до договору № 204 – 000183 добровільного страхування наземного транспорту від 20 грудня 2018 року вказана подія є страховим випадком, про який позивач повідомив «Товариство» 18 липня 2019 року, а також надав письмові пояснення.
За висновком експерта від 28 січня 2020 року за № 270 наданого на виконання постанови Лівобережного відділення поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області від 06 грудня 2019 року, ринкова вартість автомобіля на час викрадення становила 645 619,80 гривень.
Проте, відповідно до пункту 2.2 договору № 204 – 000183 добровільного страхування наземного транспорту від 20 грудня 2018 року розмір страхового відшкодування у такому випадку становить 2 000 000,00 грн.
19 червня 2020 року «Товариство» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з ненаданням оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, про що повідомило позивача листом від 19 червня 2020 року за № 06/19062020.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року позов задоволено.
Визнано відмову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто» від 19 червня 2020 року у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 , неправомірною.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 1 850 924,28 грн. та судові витрати.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що не виконання ОСОБА_1 умов пункту 7.1.8. договору № 204 – 000183 добровільного страхування наземного транспорту від 20 грудня 2018 року в частині передання страховику свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відбулось з поважних причин, адже відповідно до витягу ЄРДР від 25 липня 2019 року по кримінальному провадженню № 120190200200001650, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було залишено ОСОБА_1 в автомобілі який був викрадений. І ця обставина була відома «Товариству» у день прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 .
В апеляційні скарзі Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Місто» просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року скасувати і ухвалити нове про відмову у позові, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
В апеляційні скарзі зазначається, що суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав усіх документів, які були необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та що викрадення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу разом із транспортним засобом не звільняє позивача від обов`язку його надання.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача ОСОБА_1 не надходив.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення апеляційної скарги просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача адвокат Семенчук О.А. в судове засідання не з`явилась, однак від неї 15 червня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання в якому остання просила розгляд справи здійснити у відсутності представника відповідача. Також в клопотанні зазначила, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.
Апеляційний суд, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скаргу підлягає задоволенню з огляду на наступне.
20 грудня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Місто» (Страховик) і ОСОБА_1 (страхувальник і вигодонабувач) було укладено договір № 204 – 000183 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого застраховано автомобіль марки «Toyota Land Cruiser L – 200 SE», білого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску із строком дії з 00 год. 00 хв. 30 грудня 2018 року до 24 год. 00 хв. 29 грудня 2019 року зі сплатою першого страхового платежу у сумі 37 000 грн. до 29 грудня 2018 року та другого платежу у сумі 37 000 грн до 29 червня 2019 року, який належав ОСОБА_1 на праві власності.
За умовами пункту 1.1 договору № 204 – 000183 добровільного страхування наземного транспорту (надалі «Договір страхування») предметом Договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, у тому числі причепом до нього, та всіма видами транспортних засобів спеціального призначення, вказаними у розділі 2 цього Договору.
За умовами пункту 2 Договору страхування страхова сума за договором страхування становить 2 000 000.00 грн., безумовна франшиза, зокрема, за ризик викрадення – 0 %.
Згідно із пунктом 3.1. Договору страхування страховим випадком є подія, зазначена у пункті 3.2. Договору, що настала в період дії Договору і підтверджена документально, з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальнику/Вигодонабувачу на умовах цього Договору.
Згідно із підпунктом 3.2.4. пункту 3.2. Договору страхування страховим випадком є викрадення (крадіжка, грабіж, розбій) транспортного засобу та/або його додаткового обладнання (надалі – ризик Викрадення). 
Згідно із підпунктом 6.1.2. пункту 6.1. Договору страхування Страхувальник має право на отримання страхового відшкодування в разі настання страхового випадку в розмірі, який визначається Страховиком.
В період часу з 22 год. 40 хв. 17 липня 2019 року по 11 год. 07 хв. 18 липня 2019 року невідома особа незаконно заволоділа належним позивачу автомобілем марки «Toyota Land Cruiser L – 200 SE», білого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
На момент викрадення оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу знаходилися в салоні автомобіля.
За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 289 КК України, 18 липня 2019 року відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120190200200001650.
18 липня 2019 року ОСОБА_1 повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Місто» про настання страхового випадку. До повідомлення ОСОБА_1 додав письмове пояснення, в якому вказав, що на момент викрадення оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу знаходився в салоні автомобіля.
На виконання умов пункту 7.1.8. Договору ОСОБА_1 відповідно до акту прийому передачі від 22 липня 2019 року передав Страховику - Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Місто» два комплекти оригінальних ключів від викраденого автомобіля марки «Toyota Land Cruiser L – 200 SE», білого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску.
04 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до «Товариства» із заявою, в якій просив повідомити про можливість страхового відшкодування та надання переліку документів необхідних для отримання страхового відшкодування.
06 вересня 2019 року «Товариство» листом № 01/06092019 повідомило позивача, що «Товариству» як Страховику не надано усіх необхідних документів визначених умовами договору страхування в підтвердження страхового випадку.
Відповідно до пункту 8.4. Договору страхування для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування, Страховик має право вимагати надання додаткових документів, якщо таке надання має істотне значення для визначення обставин та наслідків події.
Згідно із пунктом 9.12. Договору страхування Страховик приймає рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 5 (п`яти) днів після отримання останнього необхідного документу, що підтверджує настання страхового випадку і розмір збитків та у разі прийняття рішення про виплату, складає страховий акт.
19 червня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Місто» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 на підставі пунктів 7.1.8.; 10.1.7.; 8.1.5. Договору, зокрема, через відсутність оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Частиною першою статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Договір страхування повинен містити, зокрема, права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін.
Розділом 8 Договору страхування передбачено перелік документів, необхідний для виплати страхового відшкодування.
Пункт 7.1.8. передбачає, що у випадку незаконного заволодіння транспортним засобом Страхувальник зобов`язаний надати Страховику: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та повний комплект оригінальних ключів від транспортного засобу та засобів проти викрадення/пультів від них (якщо комплект оригінальних ключів від транспортного засобу вилучено органами МВС – довідку про їх вилучення органами МВС). 
Отже, погоджуючись з умовами договору, ОСОБА_1 підтвердив свою згоду, що у разі настання страхового випадку він зобов`язаний надати, зокрема оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Укладений сторонами Договір страхування не забороняє Страхувальнику зберігати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у застрахованому автомобілі, проте, враховуючи, що цей документ підтверджує право на управління автомобілем і його надання є обов`язковою передумовою для виплати страхового відшкодування, у тому числі у разі викрадення транспортного засобу, ОСОБА_1 , знаючи про такі умови Договору страхування, повинен був проявляти особливу обачність при зберіганні цього документа.
У статті 991 ЦК України та статті 26 Закону України "Про страхування" визначено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування.
Серед зазначених підстав, зокрема, в частині другій статті 26 Закону України "Про страхування" зазначено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Відповідно до пункту 10.1.7. Договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування зокрема, є ненадання Страхувальником/Вигодонабувачем документів, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, подання документів, оформлених з порушенням чинних норм (відсутність підпису, номеру, печатки чи дати, наявність виправлень) чи подання документів, які містять недостовірну інформацію щодо дати настання причин, обставин страхового випадку та розміру збитку.
Згідно із пунктом 9.8. Договору Страхувальник зобов`язаний надати Страховику усі необхідні документи, що підтверджують причини та розмір збитку. Ненадання вказаних документів дає Страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку не підтвердженій такими документами та/або інформацією. 
Судом встановлено, що покладеного умовами договору обов`язку про надання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу ОСОБА_1 не виконав, оскільки оригінал свідоцтва на момент викрадення перебував в салоні автомобіля.
З огляду на викладене, апеляційний суд  дійшов до висновку, що позивач  ОСОБА_1  не виконав вимоги договору  № 204 – 000183 добровільного страхування наземного транспорту від 20 грудня 2018, тому дії відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування узгоджуються з положеннями частини другої статті 991 ЦК України, статтею 26 Закону України "Про страхування" і не суперечить пункту 10.1.7. Договору страхування.
Зважаючи на встановлені апеляційним судом обставини справи, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не виконав умови Договору страхування в частині його обов`язку надати Страховику оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобуз поважних причин, не відповідає обставинам справи. До такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно до частини першої та другої статті 376 ЦПК України Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргупредставника відповідача ПАТ «Страхова компанія «МІСТО» адвоката Семенчук Оксани Антонівни задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто» про стягнення страхового відшкодування відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:  І.В. Міхасішин

Судді: В.В. Сопрун

М.М. Якименко