У х в а л а        
24 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 336/1368/20-ц
 
провадження № 61-10147 ск 21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на рішення Шевченківського районного суду 
м. Запоріжжя від 18 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про визнання відсторонення від роботи та звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платні, стягнення заробітної плати за час відсторонення від посади, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 
2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 28 квітня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду змінено у частині стягнутого розміру заборгованості по заробітній платі за січень 2020 року, середнього заробітку за час відсторонення від роботи, середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди та скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за січень 2020 року. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за січень 2020 року відмовлено. У іншій частині рішення суду залишено без змін.
16 червня 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» подано касаційну скаргу (надійшла 22 червня 2021 року), в якій заявник просить оскаржувані судові рішення у частині задоволенні позовних вимог скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у цій частині.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Касаційна скарга акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень. У касаційній скарзі заявником порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції товариство отримало лише 17 травня 2021 року, надавши відповідні докази.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вищезазначені доводи акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, так як повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 30 квітня 2021 року, а оприлюднено 
у Єдиному державному реєстру судових рішень 07 травня 2021 року. Крім того, як убачається із оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, заявник подав апеляційну скаргу і зобов`язаний слідкувати за рухом справи, так як обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи. Отримання судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду 
в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції 
до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Разом з тим, до касаційної скарги заявником додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на відсутність можливості вчасно сплати судовий збір у зв`язку із: включенням товариства до об`єктів, що підлягають приватизації, обмеженим бюджетом та неплатоспроможністю, оскільки існує кредиторська заборгованість. 
У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.
Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але 
не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати юридичної особи 
є врахування судом її майнового стану.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, 
що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору 
у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Всупереч вказаному, заявником не надано належних доказів та не наведено достатніх доводів, які б давали підстави для відстрочення сплати судового збору, відповідно до положень статті 136 ЦПК України, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
У зв`язку з наведеним, заявникові за подання касаційної скарги до Верховного Суду необхідно сплатити судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характер (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми таким чином (840 грн 80 коп.+840 грн 
80 коп. + 1 272 грн 58 коп.)*200% = 5 908 грн 36 коп.).
Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі = 5 908 грн 
36 коп.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Визнати наведені акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 
від 18 грудня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду 
від 28 квітня 2021 рокунеповажними.
У задоволенні клопотання акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про відстрочення сплати судового збору відмовити. 
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на рішення Шевченківського районного суду 
м. Запоріжжя від 18 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 квітня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 липня  
2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько