Постанова
Іменем України
 
31 травня 2021 року                                 
                                                
м. Київ 
 
провадження №33/824/2595/2021
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ        Мазурик О.Ф.,            
 
за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на постанову Шевченківського районного суду м. Києва
 
в складі судді Фролова І.В. 
 
від 04 вересня 2020 року
 
по справі №761/20011/20 Шевченківського районного суду м. Києва
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
 
громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
                                            В С Т А Н О В И В:
 
ПостановоюШевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого                          ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.
 
Згідно постанови суду першої інстанції, 23.06.2020, приблизно о 10 год 45 хв, у             м. Києві, по вул. Краснодарській, 47/1, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «IVECO 190.36», д.н.з. « НОМЕР_1 », був неуважним, не слідкував за  технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого самовільно відірвалася опора маніпулятора та пошкодила автомобіль «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3.б Правил дорожнього руху (далі - ПДР).
 
В постанові також зазначено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та підтвердив правильність обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не враховано його пояснень. В судовому засіданні 04.09.2020 заперечував свою вину у вчиненні ДТП, однак судом зазначено протилежне.
Зазначив, що в протоколі про  адміністративне правопорушення, зазначено про іншу особу, а саме про ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 . Додав, що в порушення норм КУпАП, судом не витребувано докази технічного стану та комплектності автомобіля.
Крім того, вказав, що не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, у вигляді пошкоджень автомобілів.
Разом з апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду                      м. Києва від 04.09.2020.
 
Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилався на те, що копію оскаржуваної постанови суд першої інстанції йому не направляв, під розписку не вручав. З текстом оскаржуваної постанови ознайомився 16.04.2021 та в десятиденний термін подав апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
 
Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.
 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
 
Як вбачається із матеріалів справи 04.09.2020 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.
 
З апеляційною скаргою скаржник звернувся 24.04.2021, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 294 КУпАП.
 
Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку скаржник зазначив, що копію оскаржуваної постанови він не отримав. 09.04.2021 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а з текстом оскаржуваної постанови ознайомився 16.04.2021 та в десятиденний термін подано апеляційну скаргу.
 
Дійсно, матеріали справи не містять доказів надсилання судом першої інстанції копії оскаржуваної постанови на поштову адресу ОСОБА_1 , чи вручення під розписку, як то передбачено ст. 285 КУпАП.
 
З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду є поважними.
Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6  Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet                      v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).
Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей           21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень              ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та поновлення  ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду  м. Києва від 04.09.2020.
 
У судовому засіданні  ОСОБА_1 надав пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав наведених в ній. Крім цього, ОСОБА_1 пояснив, що 23.06.2020, коли сталася ДТП, керував автомобілем «IVECO 190.36», д.н.з. « НОМЕР_1 », та перевіряв в цей день технічний стан автомобіля. Зазначив, що опора маніпулятора могла відірватися внаслідок поганого дорожнього покриття, однак вказав, що відповідний протокол поліцейськими не складався. Також, визнав факт, що саме водій несе відповідальність за технічний стан транспортного засобу.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
У відповідності до статті 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Пунктом 2.3.б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі.
 
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №307397 від 23.06.2020 (далі - Протокол), складеного інспектором роти №7 полку №1 батальйону №1 з ОПБ УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом  поліції Тимощуком С.М., громадянин ОСОБА_1 , 23.06.2020 о 10 год. 45 хв. в м. Києві, по вул. Краснодарській, 47/1, керуючи автомобілем «IVECO 190.36», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не слідкував за  технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого самовільно відірвалася опора маніпулятора та пошкодила автомобіль «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 2.3.б ПДР. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 1).
Зі схеми місця ДТП від 23.06.2020, вбачається що автомобіль «IVECO 190.36», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Краснодарській з напрямком руху в бік вулиці Саратовської. Автомобіль «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_2  запаркований по вул. Краснодарській в бік вулиці Януша Корчака. Місце зіткнення транспортних засобів на схемі ДТП позначено та зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення. Місце зіткнення відображено в передній лівій частині автомобіля   «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_2 , який зафіксовано у смузі руху з напрямком руху в бік вулиці Корчака паралельно будинку 47/1 по вул. Краснодарській. У схемі ДТП зазначено перелік видимих пошкоджень транспортних засобів отриманих унаслідок ДТП. У автомобіля «IVECO 190.36»пошкоджено кожух упорної лапи маніпулятора, а в автомобіля «MITSUBISHI ASX» пошкоджено ліве бокове дзеркало, колісний диск, ЛКП, ліве переднє крило, передній бампер, ЛФП, пластмасова накладка на крило, одна резина на колесі. Дані про пошкодження авто підтвердженні ОСОБА_1 , який із схемою ДТП ознайомлений та ОСОБА_2 (а.с. 2).
В письмових поясненнях ОСОБА_1 від 23.06.2020, відібраних поліцейським роти №7 батальйону №1 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Тимощуком С.М. зазначено, що 23.06.2020, о 10 год. 45 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «IVECO 190.3, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Януша Корчака зі сторони вул. Януша Корчака, в сторону вул. Краснодарська, при повороті, з невідомих причин здійснив ДТП, а саме, керуючи маніпулятором, у якого з обох сторін знаходяться опорні лапи вказаного маніпулятора, одна з яких з лівої сторони з невідомих йому причин була незакріплена та при повороті відкрилась, внаслідок чого  і було здійснено зіткнення відкритою лапою із автомобілем «MITSUBISHI ASX»,                   д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, що був припаркований на узбіччі, а точніше на зустрічній смузі руху, по вул. Краснодарській, неподалік пішохідного переходу (а.с. 3).
В письмових поясненнях ОСОБА_2 від 23.06.2020, відібраних поліцейським роти №7 батальйону №1 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Тимощуком С.М. зазначено, що перебуваючи вдома, по вул. Краснодарська, буд. 47/1, почула гучний звук спрацювання сигнальної сирени автомобіля, який стояв припаркований. Виглянула у вікно і побачила пошкодження свого автомобіля на дисплеї сигналки, викликані ударом маніпулятора  НОМЕР_1 . Спустилась, викликала поліцію, зателефонувала в страхову. Водій маніпулятора провину не заперечує (пошкодження нанесені відскочившою лапою маніпулятора) (а.с. 4).
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що 23.06.2020 о 10 год 45 хв, у м. Києві, по вул. Краснодарській, 47/1, сталася ДТП за участю автомобіля «IVECO 190.36», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по                                       вул. Краснодарській у напрямку вул. Саратовської та автомобіля «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_2 , запаркованого по вул. Краснодарська, буд 47/1 в напрямку                     вул. Януша Корчака. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Також з матеріалів справи вбачається що ДТП сталася внаслідок самовільного висування опорної лапи маніпулятора. Дані обставини не заперечувалися                                           ОСОБА_1 .
Протокол про адміністративне правопорушення ДПР №307397 від 23.06.2020, відносно ОСОБА_1 , складено за порушення останнім п. 2.3.б ПДР, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі.
Доводи апеляційної скарги, щодо неприйняття судом першої інстанції пояснень ОСОБА_1 спростовуються постановою суду першої інстанції від 04.09.2020, в мотивувальній частині якої зазначено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив правильність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні 04.09.2020 ОСОБА_1 заперечував свою винуватість, оскільки був уважним та стежив за технічним станом транспортного засобу не спростовують висновку суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі наявних в  матеріалах справи доказів.
Більше того, такі доводи скаржника спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначено, що опорна лапа маніпулятора з лівої сторони з невідомих йому причин була незакріплена та при повороті відкрилась, внаслідок чого  і було здійснено зіткнення відкритою лапою із автомобілем «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_2 , та поясненнями ОСОБА_2 , в яких зазначено, що водій маніпулятора провину не заперечує.
Суд апеляційної інстанції не може прийняти як доказ протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, оскільки як вбачається з матеріалів справи та визнається скаржником останній був присутній в судовому засіданні 04.09.2020 в суді першої інстанції, однак клопотання  про долучення такого доказу в суді першої інстанції не заявляв та не заявляв клопотання щодо неможливості подання такого доказу в суді першої інстанції. Звертаючись до суду апеляційної інстанції поважності причин неподання такого доказу до суду першої інстанції не наводив.
Більше того, вказаний протокол не може бути доказом перевірки технічного стану транспортного засобу ОСОБА_1 23.06.2020, оскільки вказаний протокол лише встановлює факт визнання транспортного засобу технічно справним, після здійсненої  перевірки 26.03.2020, тобто за три місяці до ДТП, та не є доказом дотримання ОСОБА_1 п. 2.3.б, ПДР в частині зобов`язання водія стежити за правильністю розміщення та кріплення опорних лап маніпулятора.
Надані з апеляційною скаргою пояснення ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 не приймаються судом апеляційної інстанції з тих же підстав, що й протокол.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, що в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення та в графі «роз`яснення прав» зазначено особу ОСОБА_1 . Однак як вбачається зі змісту того ж протоколу, його складено відносно громадянина ОСОБА_1 та останній не заперечував проти обставин зафіксованих протоколом. Крім того, описка в написанні прізвища не свідчить про невинуватість особи, щодо якої складено протокол у вчиненні адміністративного правопорушення та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Доводи скаржника про те, що він не передбачавможливості настання шкідливих наслідків, у вигляді пошкоджень автомобілів не спростовують порушення ним п. 2.3.б, ПДР та висновків суду першої інстанції про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином,  висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,                           є правомірним.
Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого                              ст. 124 КУпАП.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі  п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП немає.
На підстав викладеного та керуючись ст. 289, 294  КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.  
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_1  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 О.Ф. Мазурик