ПОСТАНОВА
Іменем України
16 червня 2021 року 
Київ
справа №825/611/18
адміністративне провадження №К/9901/54152/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого – Шарапи В.М.,
суддів – Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 березня 2018 року у складі судді Падій В.В. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року у складі колегії суддів: Бужак Н.П. (головуючий), суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
1.1 визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у відмові складання висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 3 групи з 13 грудня 2017 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії та ненаправленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України; 
1.2 зобов`язати відповідача скласти висновок про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві” (далі – Порядок №975) та статей 16-16-3 Закону України від 20 грудня       1991 року №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон №2011-XII), як інваліду війни 3 групи з 13 грудня         2017 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії та направити його на розгляд комісії Міністерства оборони України.
2. Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 5 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року, позов задовольнив.
Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у складанні висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду 3 групи з 13 грудня      2017 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та ненаправленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України.
Зобов`язав Чернігівський обласний військовий комісаріат скласти висновок про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, у відповідності до вимог Порядку №975 та статей 16-16-3 Закону №2011-XII, як інваліду 3 групи з 13 грудня 2017 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити документи на розгляд комісії Міністерства оборони України. 
2.1 Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що після встановлення позивачу III групи інвалідності він мав право на отримання одноразової грошової допомоги відповідності до частини другої статті 16 та частини восьмої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, а саме з 13 грудня 2017 року.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено що:
3.1 З 23 жовтня 1986 року по 29 травня 1988 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на території Демократичної республіки Афганістан, що підтверджується копією військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 17 квітня 1986 року та копією архівної довідки Міністерства оборони Росії від 8 липня 2008 року №3/90363.
3.2 Під час проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на території Демократичної республіки Афганістан, ОСОБА_1 отримав захворювання (дифузний кардіосклероз; аортосклероз; гіпертонічна хвороба II ст., ст.2, ризик 2; дисциркуляторна енцефалопатія II ст. складного ґенезу з розсіяною неврологічною симптоматикою, стійкою цефалгією, вестибулопатією, емоційно-вольовим та когнітивно-мнестичним зниженням, церебростенічним синдромом; двобічна сенсоневральна втрата слуху II ст.), які, згідно з протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20 липня 2017 року №2026, пов`язані з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
3.3 Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВБ №058099 від 13 грудня 2017 року, ОСОБА_1 з 13 грудня 2017 року до 1 січня 2019 року встановлено III групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (вперше).
3.4 19 грудня 2017 року позивачем на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено заяву про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, з пакетом відповідних документів.
3.5 Листом від 28 грудня 2017 року №5/4686c тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача, що заява про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та додані до неї документи повертаються без реалізації, оскільки з 1 січня 2017 року Законом України від 6 грудня 2016 року      №1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” (далі – Закон №1774-VIII) внесено зміни до законодавства, які стосуються військовослужбовців. У відповідності до підпункту 6 пункту 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
3.6 Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нескладання висновку про наявність у нього права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду війни ІІІ групи з 13 грудня 2017 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії та ненаправлення документів на розгляд комісії Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення такої допомоги, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Чернігівський обласний військовий комісаріат звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ці рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
4.1 На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив, що строкова військова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби. На момент встановлення позивачу інвалідності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової служби у разі встановлення інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби. 
5. Відзив на касаційну скаргу позивач не подав.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.        
7. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8. Пунктом 1 частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
9. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
10. Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, як особі з інвалідністю ІІІ групи, яку встановлено позивачу             13 грудня 2017 року.
11. Пунктом 3 Порядку №975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
12. До моменту набрання чинності Законом №1774-VIII право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.
13. Проте з 1 січня 2017 року, після набрання чинності Законом №1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу, протягом якого у разі настання інвалідності виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
14. Таким чином, статтею 16 Закону №2011-ХІІ, яка діяла на час настання ІІІ групи інвалідності позивача, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.
15. Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа №750/5074/17) і такі висновки враховуються судом під час вирішення даної справи.
16. Колегія суддів не знаходить підстав для відступлення від вказаних висновків.
17. Отже, ІІІ групу інвалідності встановлено 13 грудня 2017 року в період, коли законодавством не було передбачено отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби. Відтак суди дійшли помилкового висновку про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у складанні висновку про наявність у     ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду 3 групи з 13 грудня 2017 року та зобов`язання скласти такий висновок.
18. На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.
19. Згідно частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                            .
20. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено необґрунтовані рішення, які постановлено без дотриманням норм матеріального права, у зв`язку із чим вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, –
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року, скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              С.Г. Стеценко                                                                                                                        С.М. Чиркін