ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/687/21 Справа № 204/93/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       24 травня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Шевчук О.М. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року, якою справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:
представника потерпілого                                Шевчук О.М.
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №004440 від 21.12.2020 року, ОСОБА_2 28 серпня 2017 року о 14 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 15 по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі, де, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху та своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або її безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка слідувала в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу.
       В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №004440 від 21 грудня 2020 року є недопустимим доказом, оскільки його було складено уповноваженою особою після спливу двадцяти чотирьох годин, які визначеного ст. 254 КУпАП. Так, суд зазначив, що заяву про складання протоколу стосовно ОСОБА_2 адвокатом Шевчук О.М. було направлено 01 грудня 2020 року, в той час, як зазначений протокол складено лише 21 грудня 2020 року без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності та без належного повідомлення ОСОБА_2 , чим порушено одну зі складових принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм, що позбавило суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та розглянути адміністративну справу по суті, з`ясувати її обставин та прийняти рішення по ній. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі представник Шевчук О.М. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, та постановити свою, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що складення протоколу з порушенням процесуальних строків само по собі не може виключати склад адміністративного правопорушення, а стосується питання допустимості протоколу, як доказу, тобто його оформлення, відповідно до встановленого законом порядку. Зазначає, що 01 грудня 2020 року працівник поліції, отримавши матеріали направлені нею, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, після встановлення місця проживання та здійснення виклику ОСОБА_2 до УПП в Дніпропетровській області для складання протоколу та після фактичної його неявки, склав протокол про адміністративне правопорушення, який направив до суду, що не може свідчити про те, що працівник поліції порушив строки, визначені ст. 254 КУпАП.
       Крім цього зазначає, що оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що встановлено постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року, працівником поліції правомірно було складено протокол саме на ОСОБА_2 , як на іншого учасника цієї дорожньо-транспортної пригоди.        
Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук О.М. підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити. При цьому зазначила, що потерпіла ОСОБА_1 повідомлена про дату, час та місце апеляційного перегляду справи, не заперечувала проти апеляційного розгляду у її відсутність.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Мотиви апеляційного суду. 
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3  про порушення норм матеріального права є не обґрунтованими, з таких підстав. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Так, відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Так, з`ясовуючи питання, передбачене п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, зазначеним ст. 254 КУпАП з огляду на те, що його складено посадовою особою поза межами строку для його складання.
З такими висновками погоджується апеляційний суд, оскільки вказаною нормою закону передбачено уповноваженій особі на протязі 24 годин з моменту отримання відомостей про вчинення правопорушення та виявлення особи, яка його вчинила, скласти відповідний протокол.
Як встановлено судом першої інстанції, заява представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Шевчук О.М. про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 надійшла до УПП 01 грудня 2020 року, в той час, як протокол було складено лише 21 грудня, тобто з порушенням строків, визначених ст. 254 КУпАП.
Посилання представника ОСОБА_3 на те, що строки порушено з поважних причин, оскільки для складання протоколу запрошувався ОСОБА_2 місце проживання якого на момент отримання заяви про вчинення правопорушення не було встановлено, не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Так, дійсно на аркуші справи 3 міститься запрошення, адресоване ОСОБА_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. В той же час, матеріали справи не містять будь-яких відомостей того, що вказане запрошення було направлено ОСОБА_2 , оскільки у матеріалах справи відсутні копії конвертів або накладних, які б свідчили про те, що такий виклик дійсно здійснювався.
Вказане порушення призвело до того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була позбавлена можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі й щодо отримання кваліфікованої юридичної допомоги, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що вказаний протокол є недопустимим доказом.
Апеляційний суд погоджується з доводами представника ОСОБА_3 , що сама по собі недопустимість протоколу не виключає склад адміністративного правопорушення, однак, у даному випадку вказаний документ є першоджерелом фактичних обставин, на підставі якого, разом з іншими доказами, суд робить висновок щодо наявності або відсутності як самого факту адміністративного правопорушення так і суб`єкта його вчинення.
У даному випадку суд першої інстанції був позбавлений можливості розглянути справу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол, який містить виклад фактичних обставин справи, в тому числі й порушення ПДР України, яке ставиться у провину ОСОБА_2 , що за своєю правовою природою є формою обвинувачення, визнано недопустимим доказом.
Також апеляційний суд не може погодитись з доводами представника ОСОБА_3 в тій частині, що протокол було складено правомірно, у зв`язку з тим, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року було встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 , з наступних підстав.
Диспозицією статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, вказаних у ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода за участю водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мала місце 28 серпня 2017 року.
Первинний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП було складено на ОСОБА_1 , провадження стосовно якої було закрито постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
В той же час, з моменту постановлення судового рішення у справі відносно ОСОБА_1 до дати направлення заяви про вчинення правопорушення іншим учасником цієї пригоди — ОСОБА_2 минуло більше ніж 3 роки, що, з огляду на положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП виключало можливість уповноваженим особам розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення. Більше того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких заяв чи звернень потерпілої ОСОБА_1 та її представників до УПП в Дніпропетровській області за період з 20.10.2017 року по 01.12.2020 року та які б свідчили про бездіяльність співробітників поліції, що було б безумовною підставою розпочати провадження у справі про адміністративне правопорушення та скласти протокол на ОСОБА_4 .
Крім цього, відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:
1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський;
2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);
3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);
4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);
5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
У даному випадку, працівником поліції було складено протокол на підставі заяви представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Шевчук О.М., яка є зацікавленою у справі особою, яка надала копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення №204/5543/17. В той же час, поліцейським не витребувано вказані матеріали з суду першої інстанції задля перевірки відомостей, необхідних для складання протоколу про адміністративне правопорушення та долучення до справи завіреної належним чином посадовою особою, яка складає протокол, схеми місця ДТП та інших документів, як того вимагає зазначена інструкція.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, у зв`язку з чим  апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Шевчук О.М. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_2 за 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун