ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 червня 2021 року           справа №812/1375/17 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів:  Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,  розглянув   у письмовому провадженні апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства "СТАЛЬ"  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 р.  у справі  № 812/1375/17 (головуючий І інстанції суддя Т.І. Чернявська)  за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області  до  Приватного акціонерного товариства "СТАЛЬ" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 в сумі 74137,10 грн.,  
                                         В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року   Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області  звернулось до  Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача  на користь Пенсійного фонду заборгованість по витратам на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.08.2017 по 30.09.2017 в сумі 74 137, 10 грн. (а.с. 2-3).
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 відмовлено у зупиненні провадження у справі (а.с. 129).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року    позов задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сталь» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року в сумі 74137,10 грн. (сімдесят чотири тисячі сто тридцять сім грн. 10 коп.) (а.с. 130-133).
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу на рішення та ухвалу суду першої інстанції,  просив скасувати рішення та ухвалу Луганського окружного адміністративного суду повністю.
В обґрунтування  апеляційної скарги вказує на те, що відсутні відомості стосовно того, що виплата та доставка пенсій на пільгових умовах працівникам відповідача було дійсно здійснені.
Апелянт вважає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач зобов`язаний покривати витрати на виплату та доставку пенсій за віком за кошти Пенсійного фонду, а позивач не повинен вносити до Пенсійного фонду обов`язкові платежі у розмірі 100% витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку, оскільки фактично дані витрати не були здійснені позивачем.
Також, вважає, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі № 812/1375/17.
У відзиві на апеляційну скаргу представник  позивача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу та  рішення суду першої інстанції без змін.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відмову у  задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.
Приватне акціонерне товариство «Сталь» (ідентифікаційний код 13386478) зареєстроване юридичною особою та знаходиться в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26 жовтня 2020 року (а.с. 124-128).
Органом Пенсійного фонду за місцезнаходженням відповідача є Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.
Заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в                          м. Сєвєродонецьку Луганської області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року складає 74137,10 грн., що підтверджується розрахунком суми позову по пільгових пенсіях (а.с. 5). 
У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на свою користь вказану заборгованість.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема: працівники зайняті повний робочий день на роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт а статті 13 Закону), за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт б статті 13 Закону) та інші (пункти в - з статті 13 Закону).
За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.
За правилами абзацу 4 підпункту 1 пункту 2   Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року № 64/8663 (далі - Інструкція).
Пунктом 6.1 Інструкції визначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 розд. ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підп. 4 п. 291.4 ст. 291 гл. 1 розд. XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. (пункт 6.5 Інструкції № 21-1).
Приписами п. 6.7 Інструкції № 21-1 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень” Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції № 21-1). 
Згідно з пунктом 6.8 Інструкції № 21-1 у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 глави 6 Інструкції № 21-1 для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона “Крим”). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Закону № 1058-IV (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту а, б-з частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1 та Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. Обов`язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов`язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.  
Цей  висновок підтверджено постановами Верховного Суду від  31 жовтня 2018 року у справі № 805/473/17-а, від 07 грудня 2020 року у справі № 804/4206/17.
Отже, підприємство відповідача зобов`язане відшкодовувати органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням підприємства фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.
Органи Пенсійного фонду України здійснювали доставку та виплату пільгових пенсій працівникам відповідача, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, за спірний період (а.с. 8, 8 зв., 9, 9 зв., 10, 11, 13, 15, 15 зв., 16, 17, 18, 18 зв., 20, 21, 21 зв., 24, 24 зв., 25, 26).
Приватне акціонерне товариство «Сталь» зверталось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якому просило визнати дії відповідача 1 зі складання та нарахування до сплати товариству розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 за період з грудня 2016 по лютий 2019 протиправними; визнати протиправними дії відповідача 2 щодо пред`явлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 за період з грудня 2016 по лютий 2019, пред`явлених до сплати товариству.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2021 у справі № 640/3655/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021,  у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 18 травня 2021 року.
У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, зазначені розрахунки   фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”,    є узгодженими (а.с.  7 зв., 12, 12 зв., 14, 14 зв., 19, 19 зв., 22, 22, 23).
У відповідача виникла заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення” (список № 2), за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року у розмірі 74137,10 грн. Відповідач зазначену суму заборгованості не сплатив у добровільному порядку, що підтверджується карткою особового рахунку платника (а.с. 6, 40, 98-100). 
Здійснені відповідачем платежі 15 серпня 2017 року в сумі 20000,00 грн. та 01 листопада 2017 року в сумі 30000,00 грн. зараховані відповідно до призначення платежу, а саме в рахунок відшкодування заборгованості з пільгових пенсій за Списком № 2 в порядку календарної черговості (а.с. 41, 101, 102).
Оскільки в порушення вимог пунктів 6.7, 6.8 Інструкції № 21-1 Приватне акціонерне товариство «Сталь» до 25-го числа не внесло до Управління Пенсійного фонду України в              м. Сєвєродонецьку Луганської області зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, та не сплатило існуючу заборгованість за час судового розгляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності   стягнення з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року в сумі 74137,10 грн.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо не здійснення позивачем витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах працівникам відповідача, що знаходяться на непідконтрольній владі України території, оскільки органами Пенсійного фонду України здійснюється виплата та доставка пенсій на пільгових умовах лише тим особам, які перемістилися на підконтрольну українській владі територію, а отже, і розрахунки фактичних витрат формуються лише на таких осіб.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо  задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За правилами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскарженого судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу    Приватного акціонерного товариства "СТАЛЬ"  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 р.    –  залишити без задоволення.  
Рішення   Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 р.  у справі  № 812/1375/17   - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не   підлягає касаційному оскарженню крім   випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення  виготовлено 7 червня 2021 року. 

Колегія суддів:                                                                                            Г.М. Міронова                                                                                                                     
                                                                                                                     І.В.Геращенко
                                                                                                                     Е.Г.Казначеєв