ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/310/21                                                                     

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 травня 2021 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Кондрат Л.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року, суддя Гарань С.М., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №232730010060 від 06.11.2020 "Про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ";
-  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1991 по 26.01.2004 на посаді апаратника регенерації осаджувальної ванни кислотного цеху на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно", яке реорганізоване в ВАТ "Черкаське Хімволокно";
-  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 04.11.2020 та провести виплату.   
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачка вважає, що факт наявності пільгового стажу роботи на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно", яке реорганізовано в ВАТ "Черкаське Хімволокно" підтверджується відомостями трудової книжки позивачки.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області із заявою від 04.11.2020 за вхідним № 17769 про призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 16.11.2020 №2300-0301-8/57707 відповідачем відмовлено позивачці у призначенні пенсії на пільгових умовах.
06.01.2021 на адресу позивачки надійшло рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 06.11.2020 № 232730010060 "Про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ".
Вказане рішення обґрунтоване тим, що позивачкою для призначення пенсії надано довідку про пільговий характер роботи від 28.12.2006 № 1062, видану ВАТ "Черкаське хімволокно" про періоди роботи на посадах, що враховуються до пільгового стажу за Списком № 1 з 01.07.1991 по 26.01.2004 та виписки з наказів від 25.07.1994 № 376, від 14.03.2001 № 248 про результати атестації робочих місць за умовами праці. Проте, за твердженням відповідача вказана довідки видана не правильно, а саме на ім`я ОСОБА_1 , а згідно паспорту позивач - ОСОБА_1 , та відсутні підписи 3-х посадових осіб. Тому вказаний пільговий стаж за Списком № 1 відповідачем не зараховується. Загальний страховий стаж роботи по наданим документам становить 24 років 5 місяців.
Вважаючи вказане рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", протиправним, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовані положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV).
Частиною першою статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.
Згідно зі ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
За змістом приписів п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
У відповідності до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. 
Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію. 
Разом з тим, оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, з огляду пріоритетності законів над підзаконним актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.01.2021 на адресу позивачки надійшло рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 06.11.2020 № 232730010060 "Про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ".
Рішення про відмову у призначенні пенсії обґрунтовано тим, що позивачкою для призначення пенсії надано довідку про пільговий характер роботи від 28.12.2006 № 1062, видану ВАТ "Черкаське хімволокно" про періоди роботи на посадах, що враховуються до пільгового стажу за Списком № 1 з 01.07.1991 по 26.01.2004 та виписки з наказів від 25.07.1994 № 376, від 14.03.2001 № 248 про результати атестації робочих місць за умовами праці. Проте, за твердженням відповідача вказана довідки видана не правильно, а саме на ім`я ОСОБА_1 , а згідно паспорту позивач - ОСОБА_1 , та відсутні підписи 3-х посадових осіб. Тому вказаний пільговий стаж за Списком № 1 відповідачем не зараховується. Загальний страховий стаж роботи по наданим документам становить 24 років 5 місяців.
Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивачки за Списком №1 для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку періоди роботи на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно", яке реорганізовано у ВАТ "Черкаське Хімволокно" з 01.07.1991 по 26.01.2004 з підстави невідповідності наданої ВАТ "Черкаське Хімволокно" довідок від 28.12.2006 № 1062 про періоди спеціального пільгового стажу позивачки за Списком № 1 додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.
Разом з тим, матеріали справи свідчать, що у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 містяться записи про спірні періоди роботи на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно", яке реорганізовано в ВАТ "Черкаське Хімволокно". Отже, у трудовій книжці позивачки наявні всі необхідні записи, які підтверджують, що позивачка працювала зі шкідливими умовами праці, тому період роботи з 01.07.1991 по 26.01.2004 підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Відтак, враховуючи, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивачки оформлена належним чином, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно не врахував вказаний період роботи позивачки в Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно" до її пільгового стажу за Списком №1.
Враховуючи, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивачки оформлена належним чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач протиправно не врахував вказані періоди роботи позивачки Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» до її пільгового стажу за Списком №1. 
Формальна невідповідність довідки не може позбавляти позивачку права на отримання пенсії на пільгових умовах, яке передбачено номами чинного законодавства та ставити її в нерівне становище з іншими пенсіонерами.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, оформлене протоколом № 232730010060 від 06.11.2020 про відмову в призначенні позивачці пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо доводів відповідача про відсутності підстав для зарахування спірного періоду до спеціального пільгового стажу у зв`язку з невідповідністю наданої ВАТ «Черкаське Хімволокно» довідоки від 28.12.2006 про періоди спеціального пільгового стажу позивачки за Списком № 1 додатку № 5 до Порядку № 637, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки у трудовій книжці позивачки вказані відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.
Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, відносно того, що на даний час Головне управління не має можливості для проведення перевірки вказаної довідки виданої ВАТ «Черкаське хімволокно» (ХАТ «Хімпобутсервіс»), яка була надана позивачкою, тому що ТОВ «Арх-Сервіс» не надав доступу до архівної документації, з огляду на те, що такі підстави не були основою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, більше того, факт неможливості перевірки довідок (за відсутності вини позивачки) не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1.
Враховуючи, що позивачка має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, ї трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, посада на якій працювала позивачка включена до переліку професій з шкідливими умовами праці, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Зважаючи, що судом встановлено неправомірність рішення відповідача про відмову в призначенні позивачці пенсії зі зменшенням пенсійного віку, суд першої інстанції дійшов вірного висновує, що для ефективного способу захисту поновлення порушеного права позивачки, необхідно зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.11.2020 та провести її виплату.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції у описовій, та резолютивній частинах не вірно зазначено період роботи ОСОБА_1 на посаді апаратника регенерації осаджувальної ванни кислотного цеху на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно", яке реорганізоване в ВАТ "Черкаське Хімволокно" а саме: з 01.07.1991 по 26.01.2014, тоді як правильний період - з 01.07.1991 по 26.01.2004, що підтверджується матеріалами справи, тому колегія суддів з урахуванням вищевикладених доводів вважає за необхідне змінити рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року, зазначивши в описовій та резолютивній частинах рішення суду період роботи ОСОБА_1 на посаді апаратника регенерації осаджувальної ванни кислотного цеху на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно", яке реорганізоване в ВАТ "Черкаське Хімволокно", з 01.07.1991 по 26.01.2004. В решті рішення суду слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року змінити, зазначивши в описовій та резолютивній частинах рішення суду період роботи ОСОБА_1 на посаді апаратника регенерації осаджувальної ванни кислотного цеху на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно", яке реорганізоване в ВАТ "Черкаське Хімволокно", з 01.07.1991 по 26.01.2004. 
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.