УХВАЛА

20 квітня 2021 року 
м. Київ

справа №640/48/20
адміністративне провадження №К/9901/11679/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів -  Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р. 
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка Юрія Романовича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби якості освіти України, за участю третьої особи - Управління державної якості освіти України у Донецькій області, про поновлення на роботі,
В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної служби якості освіти України, у якому просила: визнати протиправним і скасувати наказ Державної служби якості освіти України від 28 листопада 2019 року №06-01/59-Кт про звільнення її з посади начальника управління Державної               служби якості освіти у Донецькій області на підставі пункту 2 частини першої               статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із встановленою невідповідністю займаній посаді протягом строку випробування; поновити на займаній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 06 грудня 2019 року в розмірі 10 774,50 грн. Позов обґрунтовано тим, що її звільнено за відсутності правових підстав, оскільки протягом випробувального терміну вона своєчасно та належним чином виконувала завдання та посадові обов`язки керівника Управління на період її випробування. Посилаючись на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами неналежне виконання нею завдань, встановлених на строк випробування, просила суд задовольнити позов.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада                     2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, в позові відмовлено. 
Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суди виходили з того, що позивач знала              та погодилася із встановленням їй випробувального строку, вона усвідомлювала              та передбачала наслідки випробування, зокрема, звуження її гарантій щодо проходження державної служби та наявність у суб`єкта призначення повноважень щодо оцінки діяльності державного службовця протягом строку випробування за внутрішнім переконанням і питання про відповідність чи невідповідність державного службовця обумовленій роботі, оцінку її професійних та ділових якостей дає виключно суб`єкт призначення та не може вирішуватись судом. Такий висновок викладено Верховним Судом у справі №381/4968/16-ц і суди застосували його у цьому спорі.
02 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко Ю.Р. подав касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від                     23 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Заявник просить скасувати оскаржені судові рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Одночасно представник позивача просить передати матеріали справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, посилаючись на наявність виключної правової проблеми для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Предметом спору цій справі є правомірність звільнення особи з керівної посади на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»               у зв`язку із встановленою невідповідністю займаній посаді протягом строку випробування.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір стосується надання оцінки повноти, якості та своєчасності виконання державним службовцем поставлених суб`єктом призначення завдань під час проходження ним випробувального строку. Установлюючи обставини справи, суд встановив, що підставою звільнення позивача стали висновки позапланового внутрішнього аудиту, за результатами яких 22 листопада 2019 року складено аудиторський звіт №10-23/1, в якому зазначено, що начальником Управління Оксенчук Н.В. не виконано три завдання з тих, що встановлювалися їй на період випробування (п. 8 «Розробка та затвердження Державною службою якості освіти України перспективного та річного на 2020 рік планів проведення інституцій, аудитів закладів середньої освіти»,                        п. 9 «Розподіл закладів освіти/дошкільних, позашкільних, загальної середньої, професійно-технічної/області за критеріями ризику та своєчасне внесення їх до ІАС», п. 10 Розробка та затвердження Головою Державної служби якості освіти України річного плану заходів державного (нагляду) контролю у сфері дошкільної, позашкільної освіти на 2020 рік). Також за відсутності відповідного погодження з керівництвом, позивачу та її заступнику у жовтні поточного року виплачувалася заробітна плата у завищеному розмірі, чим порушено вимоги пункту 2,4 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15. Голові Державної служби якості освіти України передано таку інформацію про результати позапланового внутрішнього аудиту, де також наголошено, що строк виконання за одним з трьох невиконаних позивачем завдань (п. 9 «Розподіл закладів освіти/дошкільних, позашкільних, загальної середньої, професійно-технічної/області за критеріями ризику та своєчасне внесення їх до ІАС») припадав до 15 жовтня              2019 року. 
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов аналогічного висновку про те, що у період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатності виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі, якщо роботодавець в період випробування працівника             прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. Суб`єкт призначення має право самостійно визначати, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено. Враховуючи те, що виявлені під час аудиторської перевірки порушення знайшли підтвердження під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції, з посиланням на висновки Верховного Суду у справах №№522/3864/18, 808/2842/17, 823/3540/14 та 381/4968/16-ц, погодився з висновком суду першої інстанції про правомірність рішення відповідача.
Враховуючи те, що аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки висновків проведеного аудиту та оцінки критеріїв можливості виконання позивачем завдань, установлених їй під час випробувального терміну, що свідчить про переоцінку доказів у справі та незгоду з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
За таких обставин Верховний Суд не вирішує клопотання представника                   Оксенчук Н.В. про передачу справи №640/48/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка Юрія Романовича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року               у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби якості освіти України, за участю третьої особи - Управління державної якості освіти України у Донецькій області, про поновлення на роботі відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                 О.В. Кашпур 
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська          
                                                                                                    О.Р. Радишевська