ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2021 року           справа №805/788/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Міронової Г.М., Геращенка І.В.,  секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника позивача Шандиби І.О., представника відповідача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі № 805/788/18-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКОН ЛТД» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКОН ЛТД» (далі – позивач, ТОВ «МАКОН ЛТД») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області), в якому з урахуванням уточнення просило: 
- визнати протиправним та скасувати повністю повідомлення – рішення Головного управління ДФС у Донецькій області за формою “Р” № 0000351413 від 18 січня 2018 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 2 333 607 грн. та штрафними санкціями в розмірі 583 401,75 грн.; 
- визнати протиправним та скасувати повністю повідомлення – рішення Головного управління ДФС у Донецькій області за формою “В4” № 0000361413 від 18 січня 2018 року про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, за вересень 2017 року в розмірі 1   313   792 грн.;
- визнати протиправним та скасувати повністю повідомлення – рішення Головного управління ДФС у Донецькій області за формою “Р” № 0000341413 від 18 січня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток: за основним платежем в розмірі 3 499 410 грн., за штрафними санкціями в розмірі 874 852,50 грн.; 
- визнати протиправним та скасувати повністю повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Донецькій області за формою “С” № 0000801405 від 18.01.2018р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 97 345 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року, з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2021 про виправлення описки, задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
- визнав протиправним та скасував  податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області за формою “Р” № 0000351413 від 18 січня 2018 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 2  332 023 грн., за штрафними санкціями в розмірі 583005,75грн.;
- визнав протиправним та скасував  податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області за формою “В4” № 0000361413 від 18 січня 2018 року про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, за вересень 2017 року в розмірі 1  296  368 грн.;
- визнав протиправним та скасував  податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області  за формою “Р” № 0000341413 від 18 січня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток: за основним платежем в розмірі 3  497  985 грн., за штрафними санкціями в розмірі 874  496,25 грн.;
- визнав протиправним та скасував податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області  за формою за формою “С” № 0000801405 від 18 січня 2018 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 97005 грн; 
- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “МАКОН ЛТД” судові витрати по сплаті судового збору  у розмірі 128756,73 копійки;
- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “МАКОН ЛТД” судові витрати по сплаті витрат на проведення судово-економічної експертизи  у розмірі 130428,59 копійок.
В іншій частині позову відмовив.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказане рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянтом зазначено, що позивачем до перевірки по взаємовідносинам із контрагентами не було надано первинні документи. Перевіркою встановлено порушення ст.9 Закону України від 16.07.99 №996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в частині дефектності первинних документів. До перевірки не надані, відсутні заявки на перевезення товару з зазначенням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані перевезення та іншої інформації про вантаж, як це передбачено пунктом 3.8 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Не надано документів які підтверджують якість товарів (сертифікати якості та відповідності тощо). Крім того, не встановлено: де саме зберігалися певний час будівельні матеріали. ТОВ «МАКОН ЛТД» проведено документальне оформлення господарських операцій по взаємовідносинам з даним контрагентом-постачальником, які фактично не здійснювались в межах господарської діяльності підприємства та не мали реального характеру, у зв`язку з цим. наявність у суб`єкта господарювання, що перевіряється документів, а також відображення господарських операцій в регістрах бухгалтерського обліку - не є безумовним підтвердженням реальності надання ТМЦ. Також апелянт зазначає, що матеріально-технічна база контрагентів (відсутності необхідної зареєстрованих транспортних засобів) не дозволяє здійснити господарські операції. Неможливо підтвердити постачання товарів по ланцюгу постачання. Крім того, надані суду документи не надавались до перевірки, отже не можуть вважатись первинними у розумінні п. 44.1 ст.44 ПК України. 
Апелянт зазначає, що суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Отже, відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням роз`яснень Національного банку України, оприбуткуванням готівкових надходжень в касі підприємства є сукупність дій з їх відображення у книзі обліку розрахункових операцій та касовій книзі. При перевірці касових книг, банківських виписок, прибуткових касових ордерів, книг обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки №3000013532/1 к від 30.12.2014 встановлено, що готівка облікована несвоєчасно, так як розрахунки здійснювались 10.02.2016, за 10.02.2016 в другому розділі книги обліку розрахункових операцій №3000013532р/2 записи відсутні, що підтверджується фотокопіями книги обліку розрахункових операцій (сторінки книги №№72,73). які додані до акту перевірки. Згідно Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій виправлення записів у книзі ОРО може бути зроблено тільки тими особами, які здійснювали ці записи, або особами, які виконують їх обов`язки. Виправлення повинно засвідчуватись підписом відповідальної особи суб`єкта господарювання. Однак в другому розділі книги обліку розрахункових операцій №3000013532р/2 записи здійснено тільки 09.02.2016, за 10.02.2016 записи та виправлення відсутні. Тобто, готівкові кошти у сумі 9900,00грн. несвоєчасно оприбутковані 09.02.2016 у книзі обліку розрахункових операцій № 3000013532р/2 від 17.08.15 на підставі фіскального звітного чеку №0406 від 10.02.2016р., 10.02.2016 готівкові кошти у сумі 9900,00грн. не оприбутковані. У книзі обліку розрахункових операцій № 3000013532р/3 від 19.02.2016 здійснений облік готівкових коштів 04.04.2016 на підставі фіскального денного 2 - звіту №0460 у загальній сумі 63885,00грн., однак згідно даних контрольної стрічки РРО за 04.04.2016 та Аналітичної системи ІС "Податковий Блок" суми розрахунків, які проведені з застосуванням розрахункових квитанцій не проведені через реєстратор розрахункових операцій та не обліковані у повній сумі їх надходжень на підставі РК у розділі 2. «Облік руху готівки та сум розрахунків» (сторінка книги №25) КОРО. Станом на 04.04.2017 у касовій книзі магазину "СПОРТЛАНДІЯ" та касовій книзі підприємства готівкові кошти у сумі 9501,00грн. також не оприбутковані».
Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив скаргу залишити без задоволення, рішення суд без змін.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ТОВ “МАКОН ЛТД” зареєстровано 22.04.1992  року за №12701200000000990, здійснює фінансово  - господарську діяльність на підставі Статуту, код ЄДРПОУ 20334631, взято на податковий облік 22.04.1992р., зареєстровано платником податку на додану вартість 01.05.2014р., станом на 14.12.2017р. перебуває на обліку платника податків в ДПІ у м. Краматорську, індивідуальний податковий номер – 203346305154. Основний вид діяльності – інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. 
Відповідач, Головне управління Державної податкової служби є суб`єктом владних повноважень, який реалізує  владні  управлінські  функції  та повноваження у відповідності до Податкового кодексу України (надалі в тексті Рішення – ПК України, Податковий кодекс).   
У період  з 10.11.2017 по 07.12.2017 посадовими особами відповідача (п. 2.1 Акту перевірки) здійснена документальна планова виїзна перевірка позивача. За результатами перевірки складений Акт Головного управління ДФС у Донецькій області №  830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017р. “Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Макон ЛТД” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства - за період з 01.01.2016 по 30.09.2017р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.09.2017 року”.
За висновками вищезазначеного Акту перевірки відповідачем встановлені порушення позивачем  податкового та іншого законодавства, в тому числі такі  які мають відношення до предмету спору:
1. п.44.1, п.44.2, п.44.3 ст. 44 розд. ІІ Податкового кодексу України, п.3 розд. ІІІ  П(С)БО №1, затвердженого Наказом Міністерства фінансів від 07.02.2013р. №73, ч.2 ст.3 розд. І, ч.1 ст.11 розд. IV  Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999р. №996-ХIV, які призвели до порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. ІІІ Податкового Кодексу України, ТОВ “МАКОН ЛТД” занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток всього на суму 19 433 247 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 9  278  092 грн., за 9 місяців 2017 року на суму 10 155  155 грн., в результаті чого занижено значення рядка 06 “Податок на прибуток” Декларації з податку на прибуток на загальну суму 3  499  410 грн., в тому числі:
- за 2016 рік на суму 1 671  482 грн.,
- за 9 місяців 2017 року на суму 1  827  928 грн.,  
в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в додатках №10, 11 дійсного акту перевірки.
2. пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, завищено суму податкового кредиту на загальну суму 3  628  391 грн., в тому числі: - за березень 2016 року на суму 450839 грн., за квітень 2016 року на суму 70760 грн.,  за травень 2016 року на суму 30638грн., за червень 2016 року на суму 113061 грн., за липень 2016 року на суму 32925 грн., за серпень 2016 року на суму 150074 грн., за вересень 2016 року на суму 245975 грн., за жовтень 2016року на суму 133337грн., за листопад 2016 року на суму 81321 грн., за грудень 2016 року на суму 562537 грн., за січень 2017 року на суму 321135 грн., за лютий 2017 року на суму 154381 грн., за березень 2017 року на суму 201039 грн., за квітень 2017 року на суму 168935 грн., за травень 2017 року на суму 174528 грн., за червень 2017 року на суму 237071 грн., за липень 2017 року на суму 50050 грн., за вересень 2017 року на суму 449785 грн.; 
пп. 14.1.179 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, занижено суму податкових зобов`язань на загальну суму 1584грн., в тому числі: за квітень 2016 року на суму 1584 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість до сплати на загальну суму    2 333  607 грн., в тому числі:  у січні 2017 року  на суму 66  964 грн.,  у лютому 2017 року на суму 467 479 грн.,  у квітні 2017 року на суму 327  774 грн.,  у травні 2017 року на суму 361  658 грн., у липні 2017 року на суму 557  161 грн., у серпні 2017року на суму 441  864 грн., у вересні 2017 року на суму 110  707 грн. та завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість по рядку 19 декларації на загальну суму 1 873  051 грн., в тому числі за грудень 2016 року на суму1  873  051 грн.
3. п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004№637, із змінами та доповненнями,  а саме: 
- несвоєчасно оприбутковані готівкові кошти 09.02.2016 у сумі 9900,00 грн. у книзі обліку розрахункових операцій №3000013532р/2 від 17.08.2015 на підставі фіскального звітного чеку №0406 від 10.02.2016р.;
- неоприбутковані готівкові кошти у сумі 9501,00 грн. у книзі обліку розрахункових операцій №3000013532р/3 від 19.02.2016 на підставі розрахункової книжки, яка використовувалась при продажу товару 04.04.2016р.;
пункту   5 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995р. “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, із змінами та доповненнями, в частині додержання встановленого порядку використання книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки при проведенні розрахунків. 
За результатами перевірки відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення – рішення, а саме: 
-за формою “Р” № 0000341413 від 18.01.2018, за встановленим порушенням п.44,1, 44.2, 44.3 ст.44 розд. ІІ, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 розд. ІІІ Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму – 4  374  262,50грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями в сумі 3  499  410,00грн., штрафними (фінансовими) санкціями на суму -  874  852,50 грн. (т.1, арк. 151-152).
- формою “Р” № 0000351413 від 18.01.2018, за встановленим порушенням пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2  917  008,75грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями в сумі 2  333  607 грн., штрафними (фінансовими) санкціями на суму – 583  401,75 грн. (т.1, арк. 153-154).
-за формою “В4” № 0000361413 від 18.01.2018, за встановленим порушенням  пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість на суму 1  313  792грн. (т.1, арк. 156-157).
Також, за Розрахунком розміру зменшення суми від`ємного значення по рядку 19 декларації за Актом перевірки до податкового повідомлення-рішення за формою “В4” № 0000361413 від 18.01.2018р. у складі гр.6 “Всього зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість” у складі суми 1  313  792 грн. додано відхилення у сумі 17  424 грн. з поясненням, що “підприємством неправомірно віднесено до декларації з ПДВ за липень 2017 року (від 19.08.2017 № 9167418103) даних в рядку 16.1 декларації (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду значення рядка 21 попереднього звітного періоду) у сумі 2  064  951 грн. замість 2  047  527 грн. Дане відхилення у сумі 17  424 грн. знайшло відображення у декларації за вересень 2017 року”.
- за формою “С” № 0000801405 від 18.01.2018, за встановленим порушенням  п. 5 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.95 №265/95-ВР, та п. 2.6 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.04 № 637, із  змінами та доповненнями, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 97  345,00 грн. (т.1, арк. 158-159).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з помилкового застосування відповідачем норм законодавства при проведенні перевірки та те, що первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, наявні в матеріалах справи, не підтверджують встановленні відповідачем в ході перевірки порушення, а навпаки підтверджено факт здійснення господарських операцій з контрагентами позивача, тому податкове повідомлення-рішення частково є протиправними та підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно підпункту 14.1.165 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок, платник податку, оподаткування, оподатковуваний прибуток для цілей розділу III цього Кодексу - податок на прибуток підприємств, платник податку на прибуток підприємств, оподаткування податком на прибуток підприємств, прибуток, який підлягає оподаткуванню.
Відповідно до положень підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
З метою застосування терміна "постачання товарів" електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром.
Постачанням товарів також вважаються: а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу; б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства; в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню); г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення; д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника; е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.
Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.
За положенням підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України, продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. 
Відповідно до положень підпункту 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).
Підпунктами 16.1.2 , 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;  сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).
Згідно з пунктом 44.1, 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Відповідно до пп. 133.1.1 п.133.1 ст.133 Податкового кодексу України, платниками податку - резидентами є  суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.
Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є  прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
За п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Згідно п. 137.1 – 137.4 ст. 137 Податкового кодексу України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.
Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.
Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком.
До складу витрат включаються будь-які витрати, пов`язані з нарахуванням процентів за борговими зобов`язаннями (у тому числі, за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат), включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв`язку з провадженням господарської діяльності платника податку (п. 141.1 ст. 141 ПК України).
За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку
Згідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У пункті 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 зазначеного Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі – Закон № 996-XIV) (у редакції на час виникнення правовідносин),   активи -  ресурси,  контрольовані  підприємством у результаті минулих  подій,  використання  яких,  як  очікується,  приведе  до отримання економічних вигод у майбутньому;  бухгалтерський облік   -   процес   виявлення,   вимірювання, реєстрації,  накопичення,  узагальнення,  зберігання  та  передачі інформації  про  діяльність  підприємства  зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;  внутрішньогосподарський   (управлінський)   облік  -  система збору,   обробки   та   підготовки   інформації   про   діяльність підприємства  для  внутрішніх  користувачів  у  процесі управління підприємством;  господарська операція - дія або подія,  яка викликає зміни  в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;  зобов`язання -   заборгованість   підприємства,   що  виникла внаслідок  минулих  подій  і  погашення  якої  в  майбутньому,  як очікується,   приведе   до  зменшення  ресурсів  підприємства,  що втілюють у собі економічні вигоди; економічна вигода   -   потенційна    можливість    отримання підприємством грошових коштів від використання активів; первинний документ - документ,  який  містить  відомості  про господарську  операцію; фінансова  звітність  -  звітність, що містить інформацію про фінансовий  стан  та  результати  діяльності підприємства;  витрати  -  зменшення  економічних  вигод у вигляді зменшення активів  або  збільшення  зобов`язань,  що призводить до зменшення власного  капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення  або  розподілення  власниками);  доходи  -  збільшення  економічних вигод у вигляді збільшення активів  або  зменшення  зобов`язань,  яке призводить до зростання власного  капіталу  (за  винятком  зростання  капіталу  за рахунок внесків  власників).
За частиною 1 та 2 статті 3 Закону № 996-XIV, сетою   ведення   бухгалтерського   обліку   і   складання фінансової  звітності  є надання користувачам для прийняття рішень повної,  правдивої  та  неупередженої  інформації  про   фінансове становище,   результати   діяльності   та   рух   грошових  коштів підприємства. 
Бухгалтерський облік є  обов`язковим  видом  обліку,  який ведеться підприємством.  Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності,  що використовують грошовий вимірник,  грунтуються на даних бухгалтерського обліку. 
Інформація, яка міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини 2  статті 3 Закону № 996-XIV, є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.  
Відповідно до частини 1, 5, 7, 8 статі 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.14, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704(далі – Положення № 88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.
Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.
Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.
За змістом п. 1, 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 31.12.2015  № 1307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267, податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті. Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
Таким чином, підставою для відображення господарських операцій у податковому обліку є фактичне здійснення таких операцій у межах господарської діяльності та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які розкривають суть та зміст операцій та відображають їх реальне вчинення. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податкового кредиту. 
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.  При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.  За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.
У зв`язку з наведеним, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
У той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.
Суд зазначає, що доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на декларування показників податків.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, суб`єкт підприємницької діяльності  повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Відповідно до сталої судової практики (зокрема, постанова Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 826/11531/14, постанови Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 2а-19379/11/2670, від 19 листопада 2019 року у справі № 826/487/16) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.
Отже, при оцінці обґрунтованості заявленої податкової вигоди адміністративний суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.
Судом встановлено.
Між ТОВ “МАКОН” та ТОВ “Ардок” укладено договори №01/12-15 від 01.12.2015 та №09/06 від 06.09.2017.
Згідно договору №01/12-15 від 01.12.2015р. (т.1, арк. 164), ТОВ  “Ардок” (далі – Постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ “МАКОН ЛТД”, згідно заявки, певний товар, а ТОВ “МАКОН ЛТД” (далі – Покупець) – належним чином прийняти та своєчасно здійснити оплату в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором (п.1.1 Договору).
Предметом поставки є будівельні матеріали, в подальшому “Товар”. Асортимент, кількість, ціна Товару узгоджується Сторонами додатково на підстав заявки Покупця (п.1.2 Договору).
За п.1.3 Договору, право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання накладних, що засвідчують передачу Товару.  
Відповідно до п.2.1 Договору, якість Товару, що є предметом поставки за цим договором, повинно відповідати діючим в Україні державним стандартам та технічним умовам, та підтверджено відповідними сертифікатами якості.
Згідно з п. 3.1 Договору, поставка Товару здійснюється на умовах EXW, згідно Інкотермс 2010р.
Орієнтовна вартість Товару, відповідно до п. 5.1 Договору, складає 4  000  000,00 грн., в тому числі ПДВ. Остаточна сума договору визначається на підставі складених Сторонами додаткових угод на поставку Товару та наданих рахунків на його оплату, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з пунктами 6.1 та 6.2 Договору, розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника грошових коштів протягом 10 днів на підставі наданого рахунку на оплату. Розрахунки між Сторонами можуть здійснюватись в натуральній, вексельній та іншій формі, яка не суперечить законодавству України.
Під час приймання товару Покупець керується діючим законодавством України, Інструкцією П-6 “Про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю” та Інструкцією П-7 “Про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю”. Одночасно з прийманням Товару за кількістю здійснюється перевірка на відповідність тари, пакування, технічних умов (п.7.1, п. 7.4 Договору).
 За п.8.1 Договору, Постачальника зобов`язано: передати покупцю товар належної якості в обумовленому асортименті, в строк та на умовах, передбачених розділом 4 Договору у сукупності зо всіма супроводжувальними документами; забезпечити за власний рахунок пакування Товару, необхідне для перевезення до місця призначення; нести всі витрати  пов`язані з  перевіркою якості та кількості Товару. 
За пп.8.2.1 Договору, Покупця зобов`язано сплатити вартість Товару в порядку та на умовах, передбаченим цим Договором.  
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016р., а в частині виконання сторонами власних зобов`язань за даним договором до їх повного виконання (п.12.1 Договору). 
За договором поставки №09/06 від 06.09.2017р. (т.1, арк. 211-212) ТОВ  “Ардок” (Постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ “МАКОН ЛТД” певний товар, а ТОВ “МАКОН ЛТД” (Покупець) – прийняти та оплатити у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором (п.1.1 Договору).
Постачальник зобов`язується поставляти товар або окремими його партіями в кількості і асортименті та за цінами, визначених та узгоджених Сторонами договору у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного Договору. (п. 1.2 Договору).
За п. 2.1 Договору, асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначається на підставі Специфікації Постачальника, погодженої Покупцем, яке є невід`ємною частиною даного Договору. 
Відповідно до п.2.3 Договору, на кожну партію поставки Товару Сторони Договору укладають нову Специфікацію.
Загальна ціна даного Договору, згідно п. 2.2, визначається вартістю товару, отриманого протягом дії  цього договору згідно видаткових накладних.
Згідно з п. 3.1 Договору, постачальник гарантує, що Товар відповідає якісним та технічним вимогам до певного типу Товару.
За п. 4.1 Договору, поставка товарів здійснюється Постачальником в межах узгодженого Сторонами асортименту протягом строку дії Договору відповідно до підписаної Сторонами Специфікації, в якій визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару, загальна ціна партії товару та інші умови. Поставка здійснюється на умовах EXW (доставка товару здійснюється покупцем – самовивіз) відповідно до Інкотермс-2010, або на інших умовах, визначених Сторонами у додаткових угодах та/або  специфікаціях. З метою виконання умов поставки Покупець вправі залучати стороні організації (перевізників). 
Відповідно до п.4.3 Договору, моментом переходу права власності на Товар є його отримання Покупцем за  відповідною видатковою накладною.  Сторони погодили умови можливості укладання між собою договору відповідального зберігання.
Приймання Товару за кількістю та якістю, за п. 4.4 Договору, проводиться уповноваженими на те представниками сторін відповідно до Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965р. та Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966р.  
За п. 5.1  Договору, покупець здійснює оплату за Товар за цінами, вказаними у Специфікації на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. 
Відповідно до п.5.2 Договору, розрахунки за поставлений Постачальником Товар здійснюються Покупцем впродовж 30 банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар або у інший строк, попередньо домовлений між Сторонами.
Договір, згідно з п.8.1,  вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018р. В разі, якщо за тридцять днів до закінчення строку дії Договору жодна Сторона не виявить бажання розірвати його, то дія Договору автоматично продовжується на один рік на тих же умовах. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від виконання своїх обов`язків (п.8.2, п. 8.3 Договору). 
На підтвердження виконання господарських операцій матеріали справи містять: специфікації  №1 від 18.09.2017, №2 від 19.09.2017, №3 від 21.09.2017 до договору поставки №09/06 від 06.09.2017р., вартість товару, що постачався, склала  2123794,60 грн., в тому числі ПДВ 353 965,77 грн.; податкові накладні які зареєстровані в ЄРПН та містять електронні підписи уповноважених осіб; видаткові накладні за договором №01/12-15 від 01.12.2015:  №85 від 30.03.2016 та № 53 від 30.03.2016 відповідно на загальну суму  669178,88 грн., в тому числі ПДВ 111529,81 грн.;   №86 від 30.03.2016 та № 54 від 30.03.2016 відповідно на загальну суму  246826,39 грн., в тому числі ПДВ 41137,73 грн.;   №107 від 24.04.2016  та № 19 від 27.04.2016 відповідно на загальну суму  362559,20 грн., в тому числі ПДВ 60426,53 грн.;   №109 від 25.05.2016  та № 2 від 25.05.2016 відповідно на загальну суму  180266,80 грн., в тому числі ПДВ 30044,47 грн.;   №108 від 25.04.2016  та № 1 від 25.05.2016 відповідно на загальну суму  3296,06 грн., в тому числі ПДВ 549,34 грн., за договором №09/06 від 06.09.2017:  №12 від 18.09.2017  та № 2 від 18.09.2017 відповідно на загальну суму  297360,00 грн., в тому числі ПДВ 49560,00 грн.; №19 від 18.09.2017  та № 10 від 18.09.2017 відповідно на загальну суму  384973,20 грн., в тому числі ПДВ 64162,20 грн.;   №13 від 19.09.2017  та № 3 від 19.09.2017 відповідно на загальну суму  523200,00 грн., в тому числі ПДВ 87200,00 грн.;   №14 від 21.09.2017  та № 5 від 21.09.2017 відповідно на загальну суму  271300,00 грн., в тому числі ПДВ 452160,67 грн.; №18 від 21.09.2017  та № 9 від 21.09.2017 відповідно на загальну суму  356537,40 грн., в тому числі ПДВ 59422,90 грн.;  прибутковими ордерами; подорожні листи серія АБН №004232 від 30.03.2016, на автомобіль ГАЗ-2217 Соболь НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 від 27.04.2016, на автомобіль ГАЗ-2217 Соболь НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 від 25.05.2016, на автомобіль ГАЗ-2217 Соболь НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 ; товарно-транспортні накладні Р15 від 21.09.2017р., Р18 від 21.09.2017р., Р14 від 21.09.2017р., Р13  від  19.09.2017р., Р12  від  18.09.2017р., Р19  від  18.09.2017р.
Матеріалами  справи підтверджується документально перерахування позивачем  грошових коштів на користь ТОВ  “Ардок” на загальну суму з ПДВ – 415 163,77 грн. та використання при  здійсненні розрахунків  між сторонами векселів.
Так, ТОВ “МАКОН ЛТД” передало, а ТОВ “Ардок” прийняло цінні папери в забезпечення заборгованості згідно договорів №01/12-15 від 01.12.2015р. та №09/06 від 06.09.2017р. відповідно, на загальну суму 6  973  436,98грн. Зазначене підтверджується даними Актів прийому-передачі цінних паперів: від 31.03.2016р. на загальну номінальну вартість векселів простих 2  988  436,98 грн., від 31.08.2016р. на загальну номінальну вартість векселів простих 450  000,00грн, від 10.01.2018р. на загальну номінальну вартість векселів простих 3  535  000,00грн.
Матеріалами справи підтверджено оприбуткування на склади товарно-матеріальних цінностей, отриманих за вищезазначеними прибутковими ордерами, та використання ТМЦ у господарської діяльності.
У відповідності до карток складського обліку ТОВ “МАКОН ЛТД”, встановлено відображення оприбуткування на склади товарно-матеріальних цінностей, отриманих за вищезазначеними прибутковими ордерами, та використання ТМЦ у господарської діяльності. 
Так, з дослідження руху товарно-матеріальних цінностей, придбаних за взаємовідносинами з ТОВ “Ардок” за договорами №01/12-15 від 01.12.2015р. та  №09/06 від 06.09.2017р. вбачається:
- дослідженням напрямів використання придбаних будівельних матеріалів та запасних частин, згідно наявних в матеріалах справи договорів, актів списання матеріалів, актів виконаних робіт, підсумкових ресурсних відомостей, оборотно-сальдових відомостей, встановлено використання у фінансово-господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей, отриманих від ТОВ “Ардок” протягом березня - травня 2016р., вересня 2017р. за договорами №01/12-15 від 01.12.2015р. та №09/06 від 06.09.2017р. (т. 1, арк. 245-248, т.2 арк. 1-26, т.4, арк. 219-250, т.5 арк.1-158). А саме шляхом співставлення даних первинних документів та облікових регістрів за номенклатурою та кількістю отриманих та використаних товарно-матеріальних відомостей, встановлено:
- будівельні матеріали отримані за видатковими накладними №85 від 30.03.2016р. та №86 від 30.03.2016р., згідно Акту приймання виконаних робіт за березень 2016р., відомості ресурсів до локального кошторису (т.4, арк. 219-221), використовувались в якості матеріалів замовника в ході проведення поточного ремонту ТЦ  “Астрон”, м. Артемівськ за адресою: вул. Воровського, 1 за договором з ПП “Вестапласт” №3/03 від 01.03.2016р.;
- будівельні матеріали отримані за видатковою накладною №107 від 27.04.2016р. були використані в якості матеріалів замовника в ході поточного ремонту приміщень ТЦ  “Астрон” в м. Дружківка за договором з ПП  “Вестапласт” №42/08 від 04.04.2016р., згідно  акту списання товарів №44 від 29.04.2016р., та акту приймання виконаних робіт за квітень 2016р. (додаткові матеріали);
- будівельні матеріали отримані за видатковими накладними №108 від 25.05.2016р. та №109 від 25.05.2016р. використані в якості матеріалів замовника в ході проведення ремонту                            ТЦ “Астрон” в м.  Дружківка за адресою вул. Леніна згідно Акту №4-2 приймання виконаних робіт за червень 2016р., Підсумкової відомості ресурсів за договором з ПП “Вестапласт”  №4/6-2 від 01.06.2016р. (т.4, арк.244-250);
- будівельні матеріали отримані за видатковими накладними №12 від 18.09.2017р., №14 від 21.09.2017р. та плитка тротуарна за видатковою накладною №19 від 18.09.2017р., були використані в ході проведення поточного ремонту ТЦ “Астрон” м. Дружківка за договором з ПП  “Вестапласт” згідно відомості витрачених матеріалів замовника за вересень 2017р. (т.5, арк.156-158);
- будівельні матеріали отримані за видатковими накладними №19 від 18.09.2017р. та №18 від 21.09.2017р. (окрім частини матеріалів використання яких зазначено вище), станом на 30.09.2017року залишались на складі;
- придбані двигуни за видатковою накладною №13 від 19.09.2017р. використані для виконання робіт за договорами на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів з ТОВ “Астрон Девелопмент Груп Капітал”, а саме:
договір №26/09 від 11.09.2017р. (наряд-замовлення від 16.09.2017р., акти приймання-передачі від 16.09.2017р., 26.09.2017р., акт надання послуг №1398 від 26.09.2017р. із специфікацією, податкова накладна №1440 від 26.09.2017р, виписка за рахунком № НОМЕР_4 за 28.12.2017р., акт списання товарів №264 від 26.09.2017р. (т. 1, арк.245-248, т.2, арк. 1-5);
договір №27/09 від 11.09.2017р. (договір, акт надання послуг №1399 від 27.09.2017р.зі специфікацією, податкова накладна №1441 від 27.09.2017р., виписка по рах. №  НОМЕР_4 за 28.12.2017р., акт списання товарів № 265 від 27.09.2017(т.2, арк.16-26);
запасні частини, за видатковою накладною №15 від 21.09.2017р., використані для ремонтних робіт за договором на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №22/09 від 11.09.2017р. з ТОВ “Астрон Девелопмент Груп Капітал”  (договір, наряд-замовлення до договору, акти приймання-передачі від 11.09.2017р. та від 22.09.2017р., акт надання послуг №1397 від 22.09.2017р. зі специфікацією, податкова накладна №1439 від 22.09.2017р., виписка по рах. № НОМЕР_4 за 28.12.2017р., акт списання товарів № 263 від 22.09.2017р.(т.2, арк. 6-15).
- згідно оборотно-сальдової відомості ТОВ “МАКОН ЛТД” за рахунком 631 “Розрахунки з постачальниками тa підрядниками” за січень 2016р. – вересень 2017р. за контрагентом ТОВ  “Ардок” (додаткові матеріали), документально підтверджується:
- придбання у ТОВ “Ардок” товарно - матеріальних цінностей на загальну суму  без ПДВ 2  988 268,27 грн. (за Кредитом рахунку 631 “Розрахунки з постачальниками тa підрядниками”  у  кореспонденції з Дебетом рахунку 20 “Виробничі запаси”);
- віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ  “Ардок” в сумі 597  653,65грн. (за Кредитом рахунку 631 “Розрахунки з постачальниками тa підрядниками” у кореспонденції з Дебетом рахунку 64  “Розрахунки зa податками й платежами”);
- перерахування грошових коштів з поточних рахунків ТОВ “МАКОН ЛТД” протягом січня 2016р. – вересня 2017р. ТОВ “Ардок” коштів в загальній сумі 415  158,77грн. (За Дебетом рахунку 631 “Розрахунки з постачальниками тa підрядниками” у кореспонденції з Кредитом рахунку 31 “Рахунки в банках”);
- надання в забезпечення заборгованості векселів простих від 31.03.2016р. в сумі 2  988  436,98 грн., від 31.08.2016р. в сумі 450  000,00грн. (За Дебетом рахунку 631 “Розрахунки з постачальниками тa підрядниками” у кореспонденції з Кредитом рахунку 51 “Векселя видані”).
- використання в господарській діяльності ТОВ “МАКОН ЛТД” товарно-матеріальних цінностей придбаних у ТОВ “Ардок” протягом березня 2016р. – вересня 2017р. в загальній сумі 2  903 790,77 грн. (За Дебетом рахунку 92 “Адміністративні витрати” у кореспонденції з Кредитом рахунків 201 “Сировина й матеріали”, 207 “Запасні чаcтини”), станом на 30.09.2017р. залишок на складі товарно-матеріальних цінностей на суму 84  477,50грн. Дослідження відображення на рахунках бухгалтерського обліку руху товарно-матеріальних цінностей, отриманих від ТОВ “Ардок” у березні-травні 2016р., вересні 2017р.”.
Відповідно до висновку судово-економічної експертизи за видатковими накладними за договорами №01/12-15 від 01.12.2015р. за березень-травень 2016р. та №09/06 від 06.09.2017р. за вересень 2017р. (т.1, арк.218-233) по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ТОВ  “Ардок” обсяг придбання ТМЦ склав на загальну суму – 2 988 268,27 грн., ПДВ – 597  653,66 грн., всього з ПДВ – 3  585  921,93 грн. Згідно прибуткових ордерів за березень – травень 2016р., вересень 2017р. підтверджується документально оприбуткування товарно-матеріальних цінностей (будівельні матеріали, запчастини, тощо) на склади ТОВ “МАКОН ЛТД” на загальну суму – 2 988 268,27 грн.
Також, між ТОВ “МАКОН” та ТОВ “Стройеталон” укладено договори поставки №06/10 від 10.06.2016р. та договором про надання клінінгових послуг №  02/22-17 від 22.02.2017р.
Згідно  до договору №06/10 від 10.06.2016р. (т.2, арк. 33-34), ТОВ  “Стройеталон” (Постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ “МАКОН ЛТД” певний товар, а ТОВ “МАКОН ЛТД” (Покупець) – належним чином прийняти та своєчасно оплатити його в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором (п.1.1 Договору).
Предметом поставки є будівельні матеріали, в подальшому “Товар”. Асортимент, кількість, ціна Товару зазначаються Сторонами на підставі підписаної видаткової накладної (п.1.2 Договору).
За п.1.3 Договору, право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання накладних, що засвідчують передачу Товару.  
Відповідно до п.2.1 Договору, якість Товару, що є предметом поставки за цим договором, має відповідати чинним в Україні державним стандартам та технічним умовам, і підтверджено відповідними сертифікатами якості.
Згідно з п. 3.1 Договору, поставка Товару здійснюється на умовах передачі товару покупцеві у місці, визначеному постачальником (EXW) відповідно до правил визначених Інкотермс 2010.  
За п.3.2. Договору, покупець направляє постачальнику усну заявку із зазначенням найменування, асортименту, кількості та якості товару та строк і місце поставки.
Ціна товару, відповідно до п.5.1 Договору, визначається в накладній на поставлений товар та зазначається у виставленому постачальником рахунку  до оплати за товар.
Загальна суму договору, за п. 5.2 Договору, визначається сукупністю накладних на товар  та становить 5 100 000,00 грн. у т.ч. ПДВ.
Згідно з пунктами 6.1 та 6.2 Договору, розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування Покупцем вартості товару визначених у накладних на поточний рахунок Постачальника впродовж 10 банківських днів від дати отримання Покупцем Товару, відповідно до виставленого Постачальником  рахунку-фактури. Розрахунки між Сторонами можуть здійснюватись в натуральній, вексельній та будь-якої іншої, що не суперечить законодавству України формі.
Підписання накладних уповноваженою особою Покупця, яка діє на підставі довіреності, свідчить про прийняття Товару відповідної якості і кількості (п. 7.1 Договору). За п.7.2 Договору, при необхідності Покупець має право вимагати від постачальника документи, що підтверджують якість Товару.
Згідно з п.7.5 Договору, товар вважається переданим Постачальником і прийнятим  Покупцем по кількості, вказаній у накладних, по якості - відповідно до технічних умов виробника товару.  
За п.8.1 Договору, Постачальник зобов`язується: передати покупцю товар належної якості в обумовленому асортименті, в строк та на умовах, передбачених розділом 4 Договору разом з усіма супровідними документами; забезпечити за власний рахунок пакування Товару, необхідне для перевезення до місця призначення; нести всі витрати  пов`язані з  перевіркою якості та кількості Товару. За пп.8.2.1 Договору, Покупця зобов`язаний оплатити вартість поставленого за Договором Товару в порядку та на умовах, передбаченим цим Договором.  
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п.12.1 Договору). 
Згідно  до договору поставки №02/22-17 від 22.02.2017р. (т.2, арк.180-181) ТОВ  “Стройеталон” (Виконавець) зобов`язується за завданням ТОВ “МАКОН ЛТД” надавити послуги з прибирання прилеглої території і службових приміщень площею 180 кв.м., розташованих за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Двірцева, 6, а  ТОВ  “МАКОН ЛТД” (Замовник) зобов`язується оплачувати надані Виконавцем послуги (п.1.1 Договору).
Періодичність надання послуг Виконавцем, за п. 2.1 Договору, визначається за домовленістю Сторін. Згідно з п. 2.2 Договору, у разі необхідності надання додаткових разових послуг надання таких послуг здійснюється за окремою заявкою Замовника, погодженою з Виконавцем  (Заявка). Заявка складається у письмовій формі та має містити: перелік об`єктів, вид послуги та її вартість, за необхідності – час надання послуги. Заявка підписується уповноваженими на те представниками та скріплюється відтисками печаток Сторін.
Відповідно до п. 2.4 Договору, надання послуг за Договором здійснюється з використанням обладнання, інвентарю та миючих засобів Виконавця, за винятком випадків надання обладнання, інвентарю та миючих засобів Замовником. У разі необхідності розкладення Виконавцем на об`єктах, які підлягають прибиранню, витратних матеріалів, такі матеріали надаються Замовником.
Під час надання послуг за Договором Замовник здійснює перевірку їх якості. У випадку неналежного надання послуги в цілому чи її окремого елемента, відповідальна особа Замовника надає Виконавцю в письмовому вигляді  суть претензій та зауважень до якості наданих послуг. Якщо Виконавець в ході надання послуг  (не пізніше складання акту  приймання-передачі наданих послуг і рахунку на оплату) не отримує письмові претензії та зауваження до якості наданих послуг, вважається що послуги надані належним чином та в повному обсязі (п.2.5 Договору).
Згідно з п.2.6 Договору, факт надання у певній звітний період послуг за Договором  Сторони засвідчують актом про надані послуги. Під “звітним періодом” Сторони розуміють строк календарний місяць.
Відповідно до п. 3.1 Договору, плата за надані Виконавцем за Договором послуги вноситься Замовником у гривнях України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Розмір плати за послуги встановлюється Сторонами у сумі 6  004,80грн., в т.ч. ПДВ. (п. 3.2 Договору).
Договір, згідно з п.8.1,  набирає чинності з дня його укладання та діє до 31 грудня 2017 року включно, а в частині виникнення випадків невиконання зобов`язань за Договором – до повного їх виконання. 
На підтвердження виконання господарських операцій матеріали справи містять: податкові накладні які зареєстровані в ЄРПН та містять електронні підписи уповноважених осіб за договором №06/10 від 10.06.2016р.   у червні 2016р.- червні 2017р. (т.2, арк.37-102), за договором про надання клінінгових послуг №02/22-17 від 22.02.2017р. у березні-травні 2017р. (т.2, арк. 183-187), обсяг  придбання склав на загальну суму  4 235 747,80 грн., ПДВ - 847 149,57 грн., всього з ПДВ - 5  082  897,37 грн.; видаткові накладні за договором №06/10 від 10.06.2016р. за червень 2016р.- червень 2017р. (т.2, арк.35-99); акти наданих послуг за договором про надання клінінгових послуг №02/22-17 від 22.02.2017р. за березень-травень 2017р. (т.2, арк. 182-186); товарно-транспорті накладні
Матеріалами справи підтверджують перерахування грошових коштів на користь ТОВ  “Стройеталон” на загальну суму з ПДВ – 633 900,45 грн., в тому числі протягом червня 2016р. – вересня 2017р. в сумі 631  165,45 грн. та використання у розрахунках між сторонами векселів.
Так, ТОВ “МАКОН ЛТД” передало, а ТОВ “Стройеталон” прийняло цінні папери в забезпечення заборгованості згідно договорів №06/10 від 10.06.2016р. (в сумі 4423027,28 грн.) та №02/22-17 від 22.02.2017р. (в сумі 14  937,32грн.) відповідно, на загальну суму 4  437  964,60грн. 
Зазначене підтверджується даними Актів прийому-передачі цінних паперів (т.2, арк.133-135, 188) передані векселі:  від 23.09.2016р. на загальну номінальну вартість векселів простих 1  143  370,21грн.,  від 10.05.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 2  359  999,36грн.,  від 18.12.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 919 657,71грн.,  від 18.12.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 14  937,32грн.
Відповідно до  угоди про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2017р., ТОВ “Стройеталон” та ТОВ “МАКОН ЛТД” домовились про припинення зобов`язання за договором №02/22-17 від 22.02.2017р. в сумі 4  809,52грн., шляхом заліку зустрічних грошових вимог (т.2, а.с. 189).
За даними  судово-економічної експертизи, загальна сума сплати по взаємовідносинам з ТОВ “Стройеталон” за договорами №06/10 від 10.06.2016р. та №02/22-17 від 22.02.2017р. склала 5  081  631,10 грн. (633  900,45  +  4  437  964,60  +  9  766,05), в тому числі за червень 2016р. – вересень 2017р. в сумі  4  139 491,55грн. (631 165,45+1  143  370,21+2  359  999,36+4  956,53). Станом на 30.09.2017р. за даними бухгалтерського обліку ТОВ “МАКОН ЛТД” кредиторська заборгованість перед ТОВ “Стройеталон” на загальну суму 943  405,82грн. (5  082  897,37  -  4  139 491,55).
Також, між  ТОВ “МАКОН ЛТД” та ТОВ “Ларна” укладено договір поставки №02/06-2016 від 01.06.2016р, №  08/03-16 від 02.08.2016р, №08/04-16 від 02.08.2016р., №08/05-16 від 02.08.2016р., №08/06-16 від 02.08.2016р., №08/07-16 від 02.08.2016р. (т.2, арк. 190-191, 239-247, т.3 арк.42-45, 102-105, 150-153, 218-221).
У відповідності до п.1.1 Договору, ТОВ  “Ларна” (Постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність ТОВ  “МАКОН ЛТД” певний товар, а ТОВ “МАКОН ЛТД” (Покупець) прийняти та своєчасно оплатити його в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.
Предметом поставки є будівельні матеріали (Товар). Асортимент, кількість, ціна Товару зазначаються Сторонами на підставі підписаної видаткової накладної Постачальника на поставлений Товар (п.1.2 Договору).
За п.1.3 Договору, право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання накладних, що засвідчують передачу Товару.  
Згідно з п. 3.1 Договору, поставка Товару здійснюється на умовах передачі товару покупцеві у місці, визначеному постачальником (EXW) відповідно до правил визначених ІНКОТЕРМС 2010.  
За п.3.2. Договору, покупець направляє постачальнику усну заявку із зазначенням найменування, асортименту, кількості та якості товару та строк і місце поставки.
Ціна товару, відповідно до п.5.1 Договору, визначається в накладній на поставлений товар та зазначається у виставленому постачальником рахунку до оплати за товар.
Загальна суму договору, за п. 5.2 Договору, визначається сукупністю накладних на товар  та становить 513 000,00грн. у т.ч. ПДВ.
Згідно з пунктами 6.1 Договору, розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування Покупцем вартості товару визначених у накладних на поточний рахунок Постачальника впродовж 10 банківських днів від дати отримання Покупцем Товару, відповідно до виставленого Постачальником  рахунку-фактури. 
Підписання накладних уповноваженою особою Покупця, яка діє на підставі довіреності, свідчить про прийняття Товару відповідної якості і кількості (п. 7.1 Договору). За п.7.2 Договору, при необхідності Покупець має право вимагати від постачальника документи, що підтверджують якість Товару.
Згідно з п.7.5 Договору, товар вважається переданим Постачальником і прийнятим  Покупцем по кількості, вказаній у накладних, по якості – відповідно до технічних умов виробника товару.  
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п.12.1 Договору). 
Згідно договорів надання клінінгових послуг №  08/03-16 від 02.08.2016р, №08/04-16 від 02.08.2016р., №08/05-16 від 02.08.2016р., №08/06-16 від 02.08.2016р., №08/07-16 від 02.08.2016р., за пунктом 1, ТОВ “Ларна” (Виконавець) зобов`язується згідно з умовами цих договорів надати послуги на об`єктах ТОВ “МАКОН ЛТД” (Замовник), розташованих за адресами наведеними у Таблиці №12, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити  ці Послуги. Перелік і вартість послуг (робіт) зазначені у Додатку №1 до Договору, який є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору).  
У відповідності до п.1.3 договору, Виконавець зобов`язується надавати послуги згідно з умовами цього Договору щомісячно, в порядку та строки, зазначені у Додатку № 2 до Договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору, Виконавець на прохання Замовника може виконувати інші додаткові послуги, не передбачені Додатком №1 до Договору, за договірною ціною. Вартість послуг по цьому Договору зазначена у Додатку №1 до цього Договору. У вартість послуг по Договору включені наступні витрати: заробітна плата персоналу Виконавця, доставка необхідного обладнання і працівників, складність виконання послуг, амортизація інвентарю, техніки, обладнання, уніформи, вартість миючих засобів, витратних матеріалів і інших витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору (п. 2.1 Договору).
Пунктом 2.2 Договору, передбачено, що ціна послуг по цьому Договору за відповідний місяць, визначається в Акті здачі-приймання виконаних робіт, виходячи з вартості послуг, та об`єму і періодичності прибирань у відповідному місяці, згідно цін і графіка, зазначених у Додатках №1, 2 до цього договору.
Згідно з п.2.2 Договору, оплата здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений у цьому Договорі, або в вексельній чи іншій формі, передбаченій діючим законодавством України, протягом 10 календарних днів після підписання Сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт.
У відповідності до п.2.3 Договору,  послуги вважаються наданими Виконавцем і такими, які підлягають оплаті – з моменту підписання Сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт. Акт здачі-приймання виконаних робіт складається і підписується Сторонами один раз на місяць.
Договори надання клінінгових послуг №  08/03-16 від 02.08.2016р, №08/04-16 від 02.08.2016р., №08/05-16 від 02.08.2016р., №08/06-16 від 02.08.2016р., №08/07-16 від 02.08.2016р. за вимогами пункту 3.1 (в редакції Додаткових угод від 01.08.2017р.), починають діяти  з моменту підписання та діють до 31.12.2018р.
За договором надання клінінгових послуг №  08/03-16 від 02.08.2016р. (т.2, арк. 239-247) визначено  місце розташування об`єкту по якому будуть надаватись послуги -  Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна (Леніна), 32 А, загальною площею 1219,9 кв.м. Додатком № 1 до договору визначений перелік послуг, які надаються позивачу,  вартість послуг, без ПДВ та графік роботи та періодичність за Додатком №2.
За договором надання клінінгових послуг №  08/04-16 від 02.08.2016р. (т.3, арк. 42-45)  визначено   місце розташування об`єкту по якому будуть надаватись послуги - Торгівельний центр "Астрон", Донецька область, м. Бахмут (Артемівськ), вул. Торгова (Воровського),1, загальною площею 2056, 0 кв.м. Додатком № 1 до договору визначений перелік послуг, які надаються позивачу,  вартість послуг, без ПДВ та графік роботи та періодичність за Додатком №2.
За договором надання клінінгових послуг №08/05-16 від 02.08.2016р. (т.3, арк. 102-105) визначено місце розташування об`єкту по якому будуть надаватись послуги - АДРЕСА_1 , загальною площею 1178, 05 кв.м. Додатком № 1 до договору визначений перелік послуг, які надаються позивачу,  вартість послуг, без ПДВ та графік роботи та періодичність за Додатком №2.
За договором надання клінінгових послуг №08/06-16 від 02.08.2016 р. (т.3, арк. 150-153) визначено місце розташування об`єкту по якому будуть надаватись послуги-Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева,6, загальною площею 673 кв.м. Додатком № 1 до договору визначений перелік послуг, які надаються позивачу,  вартість послуг, без ПДВ та графік роботи та періодичність за Додатком №2.
За договором надання клінінгових послуг №08/07-16 від 02.08.2016р. (т.3, арк. 218-221) визначено місце розташування об`єкту по якому будуть надаватись послуги - АДРЕСА_1 , загальною площею 562 кв.м. Додатком № 1 до договору визначений перелік послуг, які надаються позивачу,  вартість послуг, без ПДВ та графік роботи та періодичність за Додатком №2.
На підтвердження виконання господарських операцій матеріали справи містять: видаткові та податкові накладні за договором №02/06-2016 від 01.06.2016р. за червень 2016р.- серпень 2016р., обсяг придбання будівельних матеріалів  у ТОВ  “Ларна” склав на загальну суму 427 402,40 грн., ПДВ - 85 480,49 грн., всього з ПДВ – 512 882,89 грн. (видаткові накладні: №3 від 07.06.2016, №4 від 10.06.2016, №5 від 10.06.2016, №6 від 10.06.2016, №7 від 20.06.2016, №11 від 12.07.2016, №12 від 13.07.2016, №13 від 14.07.2016, №14 від 26.07.2016, №15 від 11.08.2016, податкові накладні: №2 від 07.06.2016, №5 від 10.06.2016, №4 від 10.06.2016, №6 від 10.06.2016, №7 від 20.06.2016, №2 від 12.07.2016 (кор. №1 від12.07.2016), №3 від 13.07.2016, №5 від 14.07.2016, №6 від 26.07.2016, №1 від 11.08.2016); акти наданих послуг (виконаних робіт) за договорами надання клінінгових послуг №  08/03-16 від 02.08.2016р, №08/04-16 від 02.08.2016р., №08/05-16 від 02.08.2016р., №08/06-16 від 02.08.2016р., №08/07-16 від 02.08.2016р. за серпень 2016р. – липень 2017р., вересень 2017р. (т.2, арк. 243-250, т.3, арк.1-244); подорожні листи службового легкового автомобіля.
Прибуткові ордера за червень 2016р.- серпень 2016р. (т.12, арк.30-39) по взаємовідносинам з ТОВ “Ларна” за договором №02/06-2016 від 01.06.2016р. за червень 2016р. - серпень 2016р. підтверджують оприбуткування будівельних матеріалів на склади ТОВ “МАКОН ЛТД” на загальну суму – 427 402,40 грн.”.
Матеріалами справи підтверджується перерахування протягом червня 2016р. – вересня 2017р. грошових коштів на користь ТОВ  “Ларна” на загальну суму з ПДВ – 2 080 257,975 грн.” (копії платіжних доручень та виписок банків долучені до матеріалів справи)” та застосовування сторонами за договорами вексельних розрахунків.
Зазначене підтверджується даними Актів прийому-передачі цінних паперів (т. 2, арк.  238, т.3 арк.40-41, 100-101, 148-149, т.4. арк. 1-2) за якими ТОВ “МАКОН ЛТД” передало, а ТОВ “Ларна” прийняло цінні папери на загальну суму 10  851  689,19грн. в забезпечення заборгованості за договорами:  №02/06-16 від 01.06.2016р. за актом прийому-передачі цінних паперів від 27.09.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 255  260 грн. (т  .2, арк.  238); №08/03-16 від 02.08.2016р. за актами прийому-передачі цінних паперів від 31.03.2017р., 27.09.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 1 600 000,00грн. та 1  145  000,00 грн., в загальній сумі 2  745 000,00 грн. (т.3 арк.40-41); №08/04-16 від 02.08.2016р. за актами прийому-передачі цінних паперів від 31.03.2017р., 27.09.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 2  712 554,35грн. та 1  760  000,00грн., в загальній сумі 4  472  554,35 грн. (т.3 арк.100-101);№08/05-16 від 02.08.2016р. за актами прийому-передачі цінних паперів від 31.03.2017р., 27.09.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 1  254  827,68грн. та 1  280 000,00 грн., в загальній сумі 2  534  827,68грн. (т.3 арк.148-149); №08/07-16 від 02.08.2016р. за актами прийому-передачі цінних паперів від 31.03.2017р., 27.09.2017р. на загальну номінальну вартість векселів простих 474  547,16грн. та 369500,00 грн., в загальній сумі 844  047,16грн. (т.4 арк.1-2).
Відповідно до матеріалів справи судом  та висновку експерта № 239/26 від 12.11.2020 року, встановлена загальна сума сплати за період червень 2016р.- вересень 2017р. по взаємовідносинам з ТОВ “Ларна” за договором поставки №02/06-2016 від 01.06.2016р.  та договорами надання клінінгових послуг №  08/03-16 від 02.08.2016р, №08/04-16 від 02.08.2016р., №08/05-16 від 02.08.2016р., №08/06-16 від  02.08.2016р., №08/07-16 від 02.08.2016р., в сумі  12  931  947,16 грн. (2 080 257,97+  10  851  689,19). З урахуванням оплат, здійснених з жовтня 2017р. по січень 2018р. загальна сума сплати склала 13  697  764,37 грн. (12  931  947,16 +765  817,21). Станом на 30.09.2017р. за бухгалтерським обліком ТОВ “МАКОН ЛТД” значиться кредиторська заборгованість перед ТОВ “Ларна” на загальну суму 144  348,98грн. (13  076  296,14 - 12  931  947,16).
Також, між ТОВ “МАКОН” та ТОВ “Сінтез-М” укладено договір поставки №03/16 від 21.03.2016р.
Згідно  до  договору поставки №03/16 від 21.03.2016р. (т.4, арк. 3-7), ТОВ  “Сінтез-М” (Постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ  “МАКОН ЛТД” певний товар, а ТОВ “МАКОН ЛТД” (Покупець) - прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором (п.1.1 Договору).
За п. 1.2 Договору, Постачальник зобов`язується поставляти товар або окремими його партіями в кількості і асортименті та за цінами, визначених та узгоджених Сторонами договору у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного Договору.
Відповідно до  п. 2.1, асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Специфікації Постачальника, погодженої Покупцем, яка є невід`ємною частиною даного Договору.  
Загальна ціна даного договору, за п. 2.2 Договору,  визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього Договору згідно видаткових накладних. На кожну партію поставки товару Сторони Договору укладають нову  Специфікацію. У разі зміни цін та асортимент товару постачальник зобов`язаний повідомити про це покупця не пізніше, ніж за 7 днів до фактичної дати поставки товару, та оформити нову Специфікацію, яка підписується обома сторонами (п. 2.3 Договору).
Відповідно до   п. 4.1 Договору,  поставка товарів здійснюється постачальником в межах узгодженого сторонами асортименту протягом строку дії Договору відповідно до підписаної Сторонами специфікації, в якій визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару, загальна ціна партії товару та інші умови. Поставка здійснюється  постачальником у місце, визначене покупцем, або на інших умовах, визначених Сторонами у додаткових угодах та/або специфікаціях. З метою виконання умов поставки постачальник вправі залучати сторонні організації (перевізників). 
Моментом переходу права власності на товар, відповідно до п.4.3 Договору, є його отримання покупцем за відповідною видатковою накладною. Сторони погодили умови можливості укладання між собою договору відповідального зберігання.
За п. 5.1  Договору, покупець здійснює оплату за Товар за цінами, вказаними у Специфікації на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до п.5.2 Договору, розрахунки за поставлений Постачальником Товар здійснюються Покупцем впродовж 30 банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар або у інший строк, попередньо домовлений між Сторонами. Згідно з п. 5.3 Договору, розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України.
Договір, згідно з п.8.1,  вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2016р. В разі, якщо за тридцять днів до закінчення строку дії Договору жодна Сторона не виявить бажання розірвати його, то дія Договору автоматично продовжується на один рік на тих же умовах. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від виконання своїх обов`язків (п.8.2, п. 8.3 Договору). 
На підтвердження виконання господарських операцій матеріали справи містять: Специфікації до договору поставки №03/16 від 21.03.2016р, а саме №1 від 21.03.2016р. за якою постачальник зобов`язується поставити товар, визначеній у ній  на загальну суму 1 789 024,79 грн., в тому числі ПДВ 298 170,80 грн., № 2 від 29.04.2016р. за якою постачальник зобов`язується поставити товар, визначеній у ній  на загальну суму 62 000,00 грн., в тому числі ПДВ 10 333,33 грн., №3 від 30.05.2016 за якою постачальник зобов`язується поставити товар, визначеній у ній  на загальну суму 263,66 грн., в тому числі ПДВ 43,94 грн.; видаткові та податкові накладні за березень - травень 2016р. (видаткова накладна №102 від 31.03.2016, податкова накладна №56 від 31.03.2016; видаткова накладна №103 від 31.03.2016,  податкова накладна №57 від 31.03.2016; видаткова накладна№176 від 29.04.2016, податкова накладна №78 від 29.04.2016; видаткова накладна №179 від 30.05.2016, податкова накладна №3 від 30.05.2016); товарно-транспортні накладні за березень – квітень 2016р (Р103 від 31.03.2016, Р102 від 31.03.2016, Р176 від 29.04.2016).
Податкові накладні зареєстровані в ЄРПН та містять електронні підписи уповноважених осіб позивача. 
Оприбуткування будівельних матеріалів на склади ТОВ “МАКОН ЛТД” на загальну суму – 1  542  740,38 грн. підтверджується прибутковими ордерами за березень – травень 2016р. та картками складського обліку (т.12, арк. 195-231).
Матеріали справи підтверджують перерахування грошових коштів позивачем  на користь ТОВ  “Сінтез-М” на загальну суму з ПДВ – 194  955,23 грн. та застосовування у розрахунках між контрагентами векселів.
Так, ТОВ  “МАКОН ЛТД” передало, а ТОВ “Сінтез-М” прийняло цінні папери в забезпечення заборгованості згідно договору №03/16 від 21.03.2016р. на загальну суму 1  656 332,89грн. Зазначене підтверджується  даними Актів прийому-передачі цінних паперів (т.4, арк. 23-24): від 31.03.2016р. на загальну номінальну вартість векселів простих  1  594  332,89грн.,  від 04.05.2016р. на загальну номінальну вартість векселів простих 62 000,00грн. 
У відповідності до висновку експерта встановлена загальна сума сплати позивачем  за період березень – травень 2016р. по взаємовідносинам з ТОВ “Сінтез-М” за договором поставки №03/16 від 21.03.2016р. в загальній  сумі  1  851 288,45 грн. (194  955,56 +   1 656 332,89). Станом на 30.09.2017р. за бухгалтерським обліком ТОВ “МАКОН ЛТД” кредиторська заборгованість перед ТОВ “Сінтез-М” відсутня.
Також, матеріалах справи містять договори оренди  ТОВ “МАКОН ЛТД” приміщень та акти приймання-передачі приміщень, за якими в подальшому проводились поточні ремонти та використовувались будівельні матеріали придбані у ТОВ “Ардок”, ТОВ “Стройеталон”, ТОВ “Ларна”, ТОВ “Сінтез-М”, надавались клінінгові послуги та інше та Договори підряду.
Так матеріали справи містять договори  оренди приміщень: 
1) №АР 3-2015 від 12.03.2015 (з дод.угодою від 09.07.2015), предмет оренди:  Нежитлові приміщення, що розташовані на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа приміщення - 359,6м2, Акт приймання-передачі від 01.04.2015р;
2) №АР2 - 2015 від 12.03.2015, предмет оренди:  Нежитлові приміщення, що розташовані на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_3 , загальна площа приміщення - 10163,60м2, Акт приймання-передачі від 01.04.2015.
Договори підряду - №3/03 від 01.03.2016, №4/6-1 від 01.06.2016р., №4/6-3 від 01.08.2016р., №121/08 від 01.11.2016р., №4/12-1 від 01.11.2016р., №43/08 від 06.03.2017, №47/08 від 01.06.2017, №349 від 01.08.2017р. (Підрядник ПП "Вестапласт");
3) №КР8-2015 від 30.04.2015 (з додатк. угодою  від 03.04.2017р.), предмет оренди: Нежитлові приміщення, що розташовані на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_4 , загальна площа приміщення - 60,3м2, Акт приймання-передачі від 12.04.2016;
4) №Др 09/2015/1 від 26.07.2015, предмет оренди: Нежитлові приміщення, що розташовані на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_5 , загальна площа приміщення - 2598,25м2, Акт приймання-передачі від 26.07.2015.
Договори підряду -№1/03 від 01.03.2016р., №4/6-2 від 01.06.2016, №4/6-4 від 01.06.2016р., №79/08 від 01.09.2016р., №4/12-2 від 30.11.2016р., №42/08 від 06.03.2017р., №48/08 від 02.06.2017, №350 від 01.08.2017р. (Підрядник ПП "Вестапласт");
5) №Кр3-2015 від 20.02.2015, предмет оренди: Нежитлові приміщення, що розташовані на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_6 , загальна площа приміщення -413,8м2, Акт приймання-передачі від 01.03.2015.
Договір підряду - №46/08 від 17.04.2017р. (Підрядник ПП "Вестапласт");
6) №Кр6-2015 від 12.03.2015 (з додатк. угодою  від 31.12.2015р.), предмет оренди: Нежитлові приміщення, що розташовані на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа приміщення - 372,20 м2 (з 31.12.2015 -616,74 м2), Акт приймання-передачі від 01.04.2015, 31.12.2015.
Договір підряду - №348 від 01.08.2017р. (Підрядник ПП "Вестапласт");
7) №Кр5-2015 від 12.03.2015  (з додатк. угодою  від 01.02.2016р., від 01.03.2017, від 30.10.2017), загальна площа приміщення - Нежитлові приміщення, що розташовані на об`єкті нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа приміщення -5013,3м2,  Акт приймання-передачі від 01.04.2015.
Договір підряду -№2/03 від 01.03.2016р., №77/08 від 01.09.2016р. (Підрядник ПП "Вестапласт").
Матеріали справи наявні договори оренди автомобілів ТОВ “МАКОН ЛТД” з ТОВ “Астрон Девелопмент Груп Капітал” №19/09 від 16.03.2017р. (КАМАЗ модель 65115-02 Спеціальний вантажний самоскид 2007р. НОМЕР_5 ), №18/09 від 28.03.2017р. (КАМАЗ модель 65115 Самоскид 2007р. НОМЕР_6 ), №20/09 від 01.03.2017р. (КАМАЗ модель 55111 Спеціальний вантажний автокран 10-20т-С 2007р. НОМЕР_7 ), №47/03 від 01.09.2016р. (ГАЗ  Загальний вантажний бортовий малотоннажний -В 2007р.   НОМЕР_8 , суборенда), №21/09 від 28.04.2017р. (КАМАЗ 65115 Спеціалізований вантажний самоскид 2007р. НОМЕР_9 ), №05/03-16 від 14.03.2016р. (VOLVO FM 8 Спеціалізований вантажний самоскид 2008р. НОМЕР_10 ), №04/03-16 від 14.03.2016р. (VOLVO FM 8 Спеціалізований вантажний самоскид 2008р. НОМЕР_11 ), №03/03-16 від 14.03.2016р. (VOLVO FM 8 Спеціалізований вантажний самоскид 2008р. НОМЕР_12 ), №01/03-16 від 01.03.2016р. (VOLVO FM 8 Загальний вантажний самоскид 2008р. НОМЕР_13 ), №02/03-16 від 01.03.2016р. (VOLVO FM 8 Загальний вантажний самоскид 2008р. НОМЕР_14 ) з актами приймання-передачі та додатковими угодами (т.4, арк. 30-61), на поточний ремонт з яких використовувались запасні частини, придбані у ТОВ “Ардок” та ТОВ  “Стройеталон”.
Судами встановлено, що суми податків за зазначеними податковими накладними по взаємовідносинам з контрагентами включено до податкової звітності позивачем.
Вищезазначені документи надавалися податковому органу під час проведення перевірки та суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до акту перевірки, відповідачем під час перевірки були дослідженні первинні документи позивача, при цьому, як встановлено судом першої інстанції та судово-економічною експертизою, відповідач надав оцінку не всім наданим позивачем документам. 
Суд зазначає, що оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов укладення конкретного правочину з обов`язковим врахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. При цьому, наявність певних недоліків при заповненні не може свідчити на невідповідність вказаних документів та, за умови наявності інших первинних документів, оформлених у відповідності до приписів Закону № 996-XIV, які підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій,  не може бути безумовною підставою для висновків про безпідставність формування позивачем показників податкової звітності за вказаними господарськими операціями.
Відповідно до матеріалів справи у позивача наявні податкові накладні, отримані від контрагентів, належним чином зареєстровані в ЄРПН, які є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту. 
Отже, первинні документи, зокрема  рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі, прибуткові ордери, оформлені відповідно до вимог, встановлених Законом № 996 та Положенням № 88 та складені в момент проведення кожної господарської операції або (якщо це неможливо) безпосередньо після її завершення є підставою для включення даних по проведеним господарським операціям до податкового обліку платника податку.
Таким чином, реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, крім укладених договорів, також підтверджується первинними документами, які містять усі необхідні реквізити та відомості для ідентифікації операції, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій, тоді як відповідачем не було доведено та не було надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та ґрунтуються на припущеннях. 
Щодо посилання апелянта на порушення в заповненні первинних документів, як вже зазначалось, неповне заповнення документів (наявність помилок) не може бути самостійним доказом нездійснення господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару та здійснення послуг, підтверджується іншими документами, які наявні в матеріалах справи. Формальні помилки в первинних документах не мають бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій. Крім того, як зазначалось судами заповнені реквізити є достатніми для ідентифікації операції та віднесення їх саме до досліджуваних.
Щодо твердження апелянта на те, що надані ТТН щодо транспортування заповнені без дотримання вимог законодавства, суд зазначає, що порушення правил заповнення є підставою для притягнення винних осіб до відповідальності, в той час, як податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит в залежність від дотримання правил перевезення та приймання ТМЦ іншими особами, за умови наявності у платника належних первинних документів, що підтверджують фактичне виконання договірних відносин. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №823/3874/14. Крім того, як зазначалось судами заповнені реквізити є достатніми для ідентифікації операції та віднесення їх саме до досліджуваних.
Також, суд зазначає, що відсутність транспортних документів не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у позивача товарно-транспортних накладних або неповне їх заповнення не може бути самостійним доказом нездійснення господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару та здійснення послуг, підтверджується іншими документами, які наявні в матеріалах справи. 
Стосовно посилання апелента на порушення в заповненні подорожніх листів службового легкового автомобіля ТОВ “МАКОН ЛТД”, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до вимог чинного на час здійснення господарських операцій законодавства, підприємства, які експлуатують автотранспортні засоби, мають право не виписувати водіям подорожні листи,  та самостійно приймають рішення стосовно використання подорожніх листів у своїй господарській діяльності. Отже, вказані листки не є документами первинного бухгалтерського обліку, а тому  наявність будь – яких дефектів у документах, ведення яких не є обов`язковим не тягнуть за собою  їх недійсність і не є такими, що тягнуть за собою правові наслідки у тому числі відносно недійсності договорів (правочинів), а також результатів господарської діяльності. Крім того, як зазначалось судами заповнені реквізити є достатніми для ідентифікації операції та віднесення їх саме до досліджуваних.
Стосовно посилання апелянта на не подання сертифікатів,  суд зазначає, що вказані документи не є документами первинного бухгалтерського обліку. Суд звертає увагу, що відсутність вказаних документів не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій, оскільки, вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей та послуг. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 29.01.2019 р. по справі №824/392/17-а, від 16.01.2018 р. у справі №820/4648/13-а.
Стосовно твердження апелянта про те, що матеріально-технічна база контрагента їх трудові ресурси (відсутності необхідної кількості працівників та інше), суд зазначає, що недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість здійснення договору купівлі-продажу та надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів/послуг, у тому числі й по ПДВ. Судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо). Відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності) контрагентів позивача.
Також, матеріали справи містять копію листа TOB “ЛАРНА” (т. 7, а.с. 147-156), копію штатного розкладу ТОВ “МАКОН ЛТД” (т. 7, а.с.157-163) та копію листа ТОВ “СТРОЙЕТАЛОН” (т. 2, а.с. 132-138 ), як підтвердження наявності персоналу.
Щодо посилання апелянта на те, що контрагент позивача (ТОВ «СІНТЕЗ-М» , ТОВ«СТРОИЕТАЛОН») є фігурантами кримінальних проваджень, суд зазначає, що вирок у кримінальних  провадженнях відсутній, посадових осіб позивача не звинувачено в отриманні податкової вигоди по взаємовідносинах з цими підприємствами. Оцінку належності та допустимості цих доказів має бути надано судом під час розгляду кримінальних справ у порядку кримінального судочинства, а не під час розгляду даної адміністративної справи. Суд звертає увагу, що наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів платника податків, в яких не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України  не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. З цього приводу Верховний Суд висловлював правову позицію, зокрема у справі №802/2231/17-а постанова від 18.09.2018.
Апелянт зазначає, що за аналізом даних Архіву електронної звітності (ЄРПН) по контрагентам, що перебували у господарських відносинах з ТОВ «МАКОН ЛТД», встановлена реалізація товарів (послуг), придбання яких не підтверджено по ланцюгу постачання - заміна товарної номенклатури у першому ланцюгу постачання, встановлена невідповідність придбаних та реалізованих товарів, по ланцюгу постачання встановлено маніпулювання податковою звітністю, а отже факти підміни номенклатури товару. При цьому апелянт зазначає, що  неможливо підтвердити безпосередній факт придбання ТОВ «Макон ЛТД» товарів заявленої номенклатури, так як неможливо підтвердити факт формування податкового кредиту за операціями придбання будівельних матеріалів, тмц, основних засобів, послуг. Також апелянт посилається на правову позицію Верховного Суду викладеному у постанові від 07.04.2021 у справі № 813/1200/18.
Статтею 83 ПК України, визначено перелік матеріалів, які є підставами для висновків посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок, серед яких, нарівні з документами, визначеними цим Кодексом, податкова інформація (підпункти 83.1.1 та 83.1.2 цієї статті).
Правила збору, отримання, обробки та використання податкової інформації встановлені нормами статей 72-74 ПК України. 
Згідно з пунктом 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Обставин, які б свідчили, що використана ГУ ДПС податкова інформація під час перевірки позивача зібрана (отримана) чи використана з порушенням статей 72-24 ПК України, суди попередніх інстанцій не встановили.
У відповідності з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 цієї статті).
Частинами першою статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частини 2, 4 цієї статті).
Правила оцінки доказів в адміністративному судочинстві встановлені статтею 90 КАС України, зокрема, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зі змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 813/1200/18 вбачається, що оцінка судом документів, які надав позивач, здійснюється з врахуванням податкової інформації, на яку посилалося податковий орган. Тобто, податкова інформаціє, як зазначалось,  враховується в сукупності з іншими доказами про порушення позивачем податкового законодавства.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач фактично не посилається, які основні чинники та конкретні фактичних обставин та докази, зумовили такі висновки.
Матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем зустрічних перевірок контрагентів позивача. 
Отже, посилання апелянта щодо не підтвердження руху товару по ланцюгу постачання базуються лише на результатах податкового контролю контрагентів позивача, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його контрагентом. 
У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 наголошував на індивідуальній юридичній відповідальності за податкові правопорушення.
Суд зазначає, що лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на валові витрати. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних і допустимих доказах.
На момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами, позивач та його контрагенти, були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платниками податку на додану вартість. Крім того, матеріали справи містять запита позивача щодо контрагентів, а саме наявність матеріально-технічної бази, трудових ресурсів та іншого (а.с.т.2 ст.132-138, т.7 ст. 147-156).
Суд зазначає, що Податковий кодекс не встановлює залежність податкового обліку (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Податковий кодекс України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем). 
Наведене правозастосування відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постановах від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, від 31.01.2011 у справі № 21-47а10, від 31.01.2011 у справі № 21-42а10, та Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2018 року у справі №820/8206/15.
Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 23 квітня 2021 року у справі № 200/7209/19-а, як підтвердження проведення документального оформлення позивачем господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками, які фактично не здійснювались в межах господарської діяльності підприємства та не мали реального характеру, суд зазначає, що судове рішення Верховного Суду  ґрунтувалось на тому, що позивачем з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України), належними, допустимими та достовірними доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів щодо неправомірного формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту за господарськими операціями з контрагентами, без належного документального підтвердження фактичного здійснення таких операцій з огляду на специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують. Суд зазначає, що обставини та підставі, у вказаному рішенні Верховного Суду, є відмінними від спірних правовідносин, оскільки мали місце в справі щодо інших правовідносин між контрагентами позивача та іншим суб`єктом господарювання за період який є відмінним від того, що досліджується у спірних правовідносинах. 
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що наявний договори та усі необхідні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку складені на їх виконання, виписані з додержанням вимог статті 9 Закону № 996-XIV та п. 2.4 Положення № 88,  які є належними доказами правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з його контрагентами та декларування показників. 
У діях позивача, як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів. 
Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених у постанові від 18.01.2018 у справі № 2а-44807/09/1670, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних у яких установлена судом. 
Позивачем доведено в судовому засіданні зв`язок зі своєю господарською діяльністю та  ділову мету цих операцій, а податковим органом навпаки не доведено умислу та факту фіктивного підприємництва позивача.
Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеним контрагентом позивача та правомірності визначення позивачем сум податків, суд погоджується з висновком суд першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Стосовно ведення касових операцій:
Відповідачем під час перевірки встановлено порушення платником податків ТОВ “МАКОН ЛТД” пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, із змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасно оприбутковані готівкові кошти 09.02.2016 у сумі 9900,00грн. у книзі обліку розрахункових операцій № 3000013532р/2 від 17.08.15 на підставі фіскального звітного чеку №0406 від 10.02.2016р. та  не оприбутковані готівкові кошти у сумі 9501,00грн. у книзі обліку розрахункових операцій № 3000013532р/3 від 19.02.2016 на підставі розрахункової книжки, яка використовувалась при продажу товару 04.04.2016. 
При перевірці касових книг, банківських виписок, прибуткових касових ордерів, книг обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки №3000013532/1к від 30.12.2014р. встановлено, що в розділі 2 “Облік руху готівки та сум розрахунків” (сторінки книги №№72,73) книги обліку розрахункових операцій №3000013532р/2, зареєстрованої 17.08.2015р. в ДПІ м. Краматорську  до реєстратора розрахункових операцій Міні-ФП  51.01 на господарську одиницю – магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” за адресою: АДРЕСА_7 , за 09.02.2016р. обліковані готівкові кошти у сумі 9900,00 грн. на підставі фіскального звітного чеку №0406 роздрукованого о 16:12 годині 10.02.2016, тобто готівка облікована несвоєчасно, так як розрахунки здійснювались 10.02.2016. За 10.02.2016 в другому розділі книги обліку розрахункових операцій №3000013532р/2 записи відсутні, що підтверджується фотокопіями книги обліку розрахункових операцій (сторінки №№72,73), які додані до акту перевірки.
Також перевіркою встановлено, що в розділі 2. “Облік руху готівки та сум розрахунків” (сторінка книги №25) книги обліку розрахункових операцій №3000013532р/3, зареєстрованій у ДПІ м. Краматорську 19.02.2016р. відсутні записи на підставі  даних розрахункових квитанцій , які були використані при продажу товарів 04.04.2016, що підтверджується розділом 3. “Облік розрахункових квитанцій” (сторінка книги №71) книги обліку розрахункових операцій № 3000013532р/3, у якому обліковані використані розрахункові квитанції (серій ДААА з №002 по №0010) та корінцями розрахункових квитанцій: серія ДААА №003 сума розрахунку 3167,00грн., серія ДААА №004 сума розрахунку 768,00грн., серія ДААА №005 сума розрахунку 981,00грн., серія ДААА №006 сума розрахунку 2732,00грн., серія ДААА №007 сума розрахунку 26,00грн., серія ДААА №008 сума розрахунку 266,00грн., серія ДААА №009 сума розрахунку 1325,00грн., серія ДААА №010 сума розрахунку 236,00грн.
У книзі обліку розрахункових операцій № 3000013532р/3 від 19.02.2016 здійснений облік готівкових коштів 04.04.2016 на підставі фіскального денного Z - звіту №0460 у загальній сумі 63885,00грн., однак згідно даних контрольної стрічки РРО за 04.04.2016 та Аналітичної системи ІС “Податковий Блок” суми розрахунків, які проведені з застосуванням розрахункових квитанцій не проведені через реєстратор розрахункових операцій та не обліковані у повній сумі їх надходжень на підставі РК у розділі  2. “Облік руху готівки та сум розрахунків” (сторінка книги №25) КОРО. Станом на 04.04.2017 у касовій книзі магазину “СПОРТЛАНДІЯ” та касовій книзі підприємства готівкові кошти у сумі 9501,00грн. також не оприбутковані”.
Також, як вбачається із акту перевірки  через РРО не були  проведені розрахункові операції.
Згідно ст.2 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995р. (далі - Закон № 265/95-ВР) (в редакції на дату проведення операцій),  книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином  зареєстрована  в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні   звіти,   які   складаються   на   підставі   відповідних розрахункових  документів  щодо  руху  готівкових  коштів, товарів (послуг).
Фіскальний звітний  чек  -   документ   встановленої   форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту,  під час  друкування якого  інформація  про  обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті.
Денний звіт  -  документ  встановленої  форми,   надрукований реєстратором  розрахункових  операцій,  що  містить інформацію про денні  підсумки  розрахункових   операцій,   проведених   з   його застосуванням.
За ст. 3 Закону України № 265/95-ВР, суб`єкти   господарювання, які здійснюють розрахункові  операції  в  готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні   послуг) у сфері  торгівлі, громадського  харчування  та  послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:  у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення …(п.5 ст.3);  щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій (п.9 ст.3). 
За пп.6 п.4 Розділу ІІ “Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій”, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 417 від 28.08.2013р. із змінами та доповненнями,  використання книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на РРО, передбачає, серед іншого, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахункі.
Згідно пункту 9 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари(послуги) затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів України від 28.08.2013 №417 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 19.09.2013 за №1616/24148 із змінами та доповненнями, якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, то після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнуління оперативної пам`яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, після чого слід виконати Z-звіт. За потреби виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.
Згідно п. 2.6. розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.04 №637 (в редакції на дату проведення операцій), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення  обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. 
Згідно ст.1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995р. “Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” (із змінами та доповненнями) (далі Указ - № 436/95), який діяв на час спірних правовідносин у разі порушення юридичними особами всіх форм   власності … норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що  встановлюються  Національним банком України,  до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (абз.3 ст.1 Указу № 436/95).
Відповідно до матеріалів справи та  висновку  судової-економічної експертизи щодо “Дослідженням записів в книзі обліку розрахункових операцій №3000013532р/2,  зареєстрованій ДПІ у м. Краматорську, для використання з реєстратором розрахункових операцій МІНІ - ФП 54.01 (фіскальний номер РРО 3000013532), магазином “Спортландія” ТОВ “Макон ЛТД” за адресою м. Краматорськ, вул. Вознесенського, 25 (т.5, арк.160-165),  встановлено відображення в розділі 2 “Облік руху готівки та сум розрахунків” за датами:  09.02.2016р. коштів в сумі 4088грн. згідно фіскального звітного чеку (Z-звіту) №0405 та 09.02.2016р. коштів в сумі 9900грн. на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) №0406; наступний запис в книзі обліку розрахункових операцій здійснено 11.02.2016р.
У відповідності до фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 09.02.2016р., 10.02.2016р. (т.5, арк.159,162), встановлено, що: 09.02.2016р. сума службової видачі за Z-звітом №0405 склала 4088,00 грн. та загальний обіг коштів станом на 17:15 годину становив  3 776 880,76 грн.;10.02.2016р. сума службової видачі за Z-звітом №0406 склала 9900,00 грн. та загальний обіг коштів станом на 16:12 годину становив  3  786 780,76 грн. (3786780,76-3776880,76 = 9900,00); 11.02.2016р. сума службової видачі за Z-звітом №0407 склала 283,00 грн. та загальний обіг коштів станом на 16:41 годину становив  3 787 063,76 грн. (3787063,76 - 3786780,76 = 283).
Згідно прибуткового ордеру №40 від 10.02.2016р. ТОВ “Макон ЛТД” прийнято від торгової зали виручку за 10.02.2016р. через ОСОБА_3 кошти в сумі 9  900,00 грн. (т.5, арк. 167). 
За  видатковим ордером № 26 від 10.02.2016р. виручка в сумі 9  699,00 грн. здана до банку на розрахунковий рахунок № НОМЕР_15 у ПАТ “Приватбанк” м. Краматорськ. (т.5, арк. 168). Квитанцією Приватбанку від 10.02.2016р. №0.0.502676968.1 підтверджується надходження на рахунок НОМЕР_15 від ТОВ “МАКОН ЛТД” торгівельної виручки від продажу товарів в сумі  9  699,00грн. (т.5, арк.169).
Даними Касової книги за 10.02.2016р. підтверджується надходження коштів (торговий зал) в сумі 9900,00 грн., та видачу (внесення на розрахунковий рахунок № НОМЕР_15 ПАТ “Приватбанк” м.  Краматорськ) в сумі 9  699,00грн., залишок по касі на кінець дня становив 201 грн.
Службова видача готівки в сумі 9900,00грн. підтверджується фіскальним звітним чеком (Z-звіти) за 10.02.2016р., зроблений відповідний запис у касовій книзі у день надходження готівки 10.02.2016р.
Отже, у книзі обліку розрахункових операцій зазначена сума наведена 09.02.2016р., на підставі первинних документів від 10.02.2016р. 
Згідно Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, виправлення записів у книзі ОРО може бути зроблено тільки тими особами, які здійснювали ці записи, або особами, які виконують їх обов`язки. Виправлення повинно засвідчуватись підписом відповідальної особи суб`єкта господарювання або суб`єкта господарювання - фізичної особи – підприємця (п.12 розділу ІІ).
Матеріали справи свідчать, що в книзі обліку розрахункових операцій №3000013532р/2 виправлення відсутні.
Таким чином, як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, позивачем порушено положення вимог законодавства з регулювання обігу готівки, що зумовлює застосування до позивача штрафних санкцій.
Суд вважає помилковим застосування судом першої інстанції ст. 58 Конституції України, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У своєму Рішенні Конституційного Суду N 1-зп/97 від 13 травня 1997 року  у справі щодо несумісності депутатського мандата визначене офіційне тлумачення статті 58 Конституції України, в якому зазначив, що незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів в часі означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Відповідно до рішення Конституційного суду від 9 лютого 1999 року у справі N 1-7/99 N 1-рп/99, положення частини 1 статті 58 Конституції України про те,  що закони та інші нормативно-правові акти не мають  зворотної дії  в часі,  крім випадків,  коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи,  треба розуміти так,  що  воно  стосується людини і громадянина (фізичної особи).
Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини  1  статті  58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у  випадках,  коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це  не  означає,  що  цей  конституційний принцип не може поширюватись  на  закони  та  інші  нормативно-правові  акти,  які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб.  Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам  може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
У іншому своєму Рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Суд зазначає, що Указом Президента № 418/2019 від 20.06.2019р скасована відповідальність за порушення норм з обігу готівки, разом з тим, податкове повідомлення-рішення № 0000801405 прийняте 18.01.2018, отже вказані положення не можуть поширюватися на спірні правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим Указом. Крім того, оскільки позивач не є фізичною особою та Указом Президента № 418/2019 від 20.06.2019р не передбачено його зворотної дії в часі в частині скасування відповідальності за порушення норм з обігу готівки, до позивача положення статті 58 Конституції України застосовано не може бути. 
Таким чином, суд дійшов до висновку щодо правомірності прийняття відповідачем зазначеного податкового повідомлення-рішення № 0000801405 від 18.01.2018, що зумовлює скасування рішення суду першої інстанції в цій часті.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права у даних правовідносинах, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області  за формою за формою “С” № 0000801405 від 18 січня 2018 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 97005 грн, з відмовою в  задоволенні позовних вимог в цій частині.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі № 805/788/18-а  – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі № 805/788/18-а - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області  за формою “С” № 0000801405 від 18 січня 2018 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в цій частині.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі № 805/788/18-а – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 15 червня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                    Е.Г.Казначеєв

Судді                                                                                      Г.М. Міронова 

                                                                                                І.В. Геращенко