Ухвала
27 травня 2021 року
м. Київ
справа № 607/28990/19
провадження № 61-7865ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської районної державної адміністрації, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської районної державної адміністрації, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 
на стороні відповідачів, - ОСОБА_3 , про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь майнової шкоди у розмірі 99 660 грн. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 29 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року,у задоволенні позову 
ОСОБА_1 до Тернопільської районної державної адміністрації, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - ОСОБА_3 , 
про відшкодування майнової шкоди відмовлено.
06 травня 2021 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову 
у повному обсязі.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судами норм матеріального і процесуального права, посилаючись на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду 
від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 19 грудня 
2018 року у справі № 686/13878/17, від 29 травня 2019 року 
у справі № 367/2022/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі 
№ 487/10128/14-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 
та постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі 
№ 6-2510цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України).
Також заявник вказує на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених 
у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі 
№ 686/13878/17 та застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України), та на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції було отримано 07 квітня 2021 року, 
що підтверджується копією супровідного листа Тернопільського апеляційного суду.
Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, 
строк на касаційне оскарження на підставі частини другої 
статті 390 Цивільного процесуального кодексуУкраїни підлягає поновленню.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі, однак суд касаційної інстанції погоджується з доводами заявника, що касаційна скарга стосується питання права, яке може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 29 жовтня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської районної державної адміністрації, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , 
про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2021 року. 
Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вищезазначену цивільну справу (№ 607/28990/19).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 червня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович