Справа № 344/13754/19 
Провадження № 22-ц/4808/667/21 
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А. 
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючої (суддя-доповідач)                Мелінишин Г.П.,
               суддів:                                        Пнівчук О.В., Томин О.О.,
розглянувши в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу Приватного підприємства «Галнафтогазмонтаж» на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Пастернак І.А., ухвалене 24 лютого 2021 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 03 березня 2021 року, у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Галнафтогазмонтаж» про стягнення збитків, завданих залиттям приміщення, та моральної шкоди, 
в с т а н о в и в :
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПП «Галнафтогазмонтаж» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення.
Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 08 червня 2018 року відбулося залиття належного йому офісного приміщення по АДРЕСА_1 , в результаті чого було пошкоджено підвісну стелю, стіну та підлогове покриття в одному з кабінетів. Причиною залиття стало затікання води із квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище та належить відповідачу, в зв`язку з проривом крана на вводі внутрішнього розгалуження мережі водопостачання. Несправність була ліквідована власниками квартири, які самостійно замінили кран. Наведена обставина підтверджується актом від 11 червня 2018 року та листом від 14 березня 2019 року, складеними обслуговуючою компанією ТОВ «Новекс Комфорт». 
Згідно висновку №23/3 експертного будівельно-технічного дослідження від 31 липня 2018 року вартість відновлювального ремонту затопленого приміщення складає 37 946,40 грн. Вказану суму, а також витрати за проведення експертизи в розмірі 3 861,00 грн ОСОБА_1 просив стягнути з ПП «Галнафтогазмонтаж».
Також йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях в зв`язку з пошкодженням майна внаслідок протиправної поведінки відповідача, який добровільно відшкодовувати шкоду відмовився. Відтак моральну шкоду оцінив у 4 000,00 грн. 
За наведених обставин просив позов задовольнити.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 лютого 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПП «Галнафтогазмонтаж» на користь ОСОБА_1 37 946,40 грн збитків, завданих залиттям приміщення, 1 500,00 грн моральної шкоди, 3 861,00 грн вартості послуг судового експерта, 12 500,00 грн витрат на правову допомогу та 2 689,40 грн судового збору. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що факт спричинення позивачу шкоди з вини відповідача повністю доведено актом комісії про залиття нежитлового офісного приміщення від 11 червня 2018 року та листом від 14 березня 2019 року, складеними ТОВ "Новекс Комфорт". Вартість відновлювального ремонту внаслідок залиття нежитлового офісного приміщення в розмірі 37 946,40 грн підтверджена висновком №23/3 експертного будівельно-технічного дослідження від 31 липня 2018 року судового експерта Самулевича В.М. Задовольняючи частково вимогу про стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду було доведено протиправність діяння відповідача, яке пов`язане з спричиненням матеріальної шкоди ОСОБА_1 , та відмові добровільно її відшкодувати, що завдало останньому значних душевних страждань. Витрати на правову допомогу та проведення експертизи стягнуто з ПП «Галнафтогазмонтаж» на підставі актів виконаних робіт та платіжних документів.
Не погодившись з рішенням суду, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, ПП «Галнафтогазмонтаж» подало апеляційну скаргу. 
Вважають недоведеною свою вину у завданні позивачу шкоди, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача. Акт про залиття квартири від 11 червня 2018 року не відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Зокрема в ньому не зазначено дійсної причини затоплення, а наявне припущення щодо ймовірності виходу з ладу крана на вводі внутрішнього розгалуження мережі водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 . Натомість причиною залиття, на думку апелянта, могло бути пошкодження зовнішніх водостічних труб або ж проникнення води через стіну з встановленими кондиціонерами. При складанні акту працівники обслуговуючої компанії не мали доступу до квартири АДРЕСА_2 . Більше того такий складено через три дні після залиття і при цьому представник ПП присутнім не був. Відсутні також дані про його відмову в доступі до квартири чи від підписання акту. А отже акт складений без обстеження квартири і відповідно встановлення точної причини затоплення.
Крім того, в листі від 14 березня 2019 року не визначено заміри пошкодженого майна, орієнтовну оцінку завданої шкоди. Як в акті, так і в листі відсутні відомості про об`єктивний розмір завданої шкоди, підписи свідків чи понятих. 
Натомість суд відхилив клопотання відповідача про виклик членів комісії, якими було складено цей акт. 
Вважає неналежним доказом вартості відновлювального ремонту і висновок №23/3 експертного будівельно-технічного дослідження, оскільки в ньому не зазначено щодо обізнаності експерта Самулевич В.М. про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експертиза проводилась без участі представників відповідача, за відсутності їх повідомлення. Долучені до висновку фотографії не містять дати та назви пристрою, що використовувався для фотографування. В кошторисі експерт зазначив всю площу кімнати, тоді як замокання відбулось в одному її куті. Вказане, а також безпідставне включення у розрахунок ПДВ, на думку апелянта, спричинило завищення розміру шкоди. 
Окрім того, на момент подання позову в квартирі ОСОБА_1 вже був зроблений ремонт, тому витрати на ремонтні роботи повинні підтверджуватись накладними та актами виконаних робіт. 
Оскільки причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням майна та станом здоров`я позивача не встановлено, у суду були відсутні також підстави для стягнення моральної шкоди. 
Апелянт заперечує стягнення з нього і витрат на правничу допомогу, оскільки такі недоведені належними засобами доказування. Так в платіжних документах платником визначено ФОП ОСОБА_1 , у них відсутні призначення платежу та номер справи.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Богославець О.М. подав відзив на апеляційну скаргу 22 квітня 2021 року, тобто після закінчення встановленого судом строку на його подання і клопотання про продовження строку при цьому не заявлено.
В силу вимог статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У зв`язку з цим апеляційний суд залишає цей відзив без розгляду.
19 травня 2021 року представник ПП «Галнафтогазмонтаж» подав клопотання про участь у судовому засіданні. Враховуючи, що розгляд справи в силу частини 13 статті 7 ЦПК України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно клопотання не підлягає до задоволення.
За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Вислухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з вини ПП «Галнафтогазмонтаж» відбулось затоплення належного йому приміщення, чим завдано матеріальну шкоду. На підтвердження цього надав копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 вересня 2007 року, відповідно до якого йому на праві власності належить офісне приміщення площею 101,8 кв.м в АДРЕСА_1 . Про вказане також свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10, 11).
Згідно комісійного акту від 11 червня 2018 року, складеного обслуговуючою компанією ТОВ «Новекс Комфорт», 08 червня 2018 року в будинку АДРЕСА_1 було виявлено залиття нежитлового офісного приміщення ОСОБА_1 . Внаслідок залиття відбулось затоплення та пошкодження майна, а саме намокання підвісної стелі та її часткове пошкодження в одному з кабінетів, замокання та пошкодження гіпсокартону на стіні в цьому ж кабінеті, пошкодження частково паркетної дошки. Причиною залиття, ймовірно, є вихід з ладу (порив) крана на вводі внутрішнього розгалуження мережі водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 (використовується як офісне приміщення ПП «Галнафтогазмонтаж»), що спричинило витік води з системи (а.с. 12).
У відповідь на лист ОСОБА_1 ТОВ «Новекс Комфорт» повідомило, що власником квартири АДРЕСА_3 є ПП «Галнафтогазмонтаж». Підтверджено складення акту про залиття нежитлового приміщення від 11 червня 2018 року, причиною якого був порив крана на вводі внутрішнього розгалуження мережі водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 . Зазначено, що несправність була ліквідована самостійно власниками квартири АДРЕСА_2 шляхом заміни крану, який вийшов з ладу через тривалу експлуатацію та механічні навантаження на нього. Сторона, яка вчинила залиття з актом не ознайомлена. Причина - відсутність зв`язку з власником приміщення (а.с. 13-14).
Оригінали акту та листа долучені стороною позивача під час розгляду справи по суті (а.с. 181, 182).
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження ПП «Галнафтогазмонтаж» є АДРЕСА_4 (а.с.15).
Відповідно до висновку №23/3 експертного будівельно-технічного дослідження, складеного судовим експертом Самулевичем В.М. 31 липня 2018 року, вартість відновлювального ремонту внаслідок залиття нежитлового офісного приміщення по АДРЕСА_1 на момент проведення дослідження складає 37 946,40 грн. У висновку зазначено, що залиття відбулось в приміщенні кабінету (літ. 11 з технічного паспорту). Зокрема на стелі, виконаній з підвісних плит «армстронг», спостерігається провисання стельових плит, утеплювача та наявність світло-коричневих ореал; на стінах, оздоблених шпалерами, проглядаються світло-жовті потьоки протяжністю від стелі до підлоги та відставання місцями шпалер; на підлозі, облаштованій ламінатною дошкою, спостерігається короблення та вздуття матеріалу. Експертом долучено до висновку фотографії, на яких відображені пошкодження, та зведений кошторисний розрахунок (а.с. 19-32). 
09 липня 2019 року позивач надіслав ПП «Галнафтогазмонтаж» вимогу про відшкодування завданої йому майнової шкоди. Проте, конверт з кореспонденцією повернувся в зв`язку з неврученням за закінченням терміну зберігання (а.с. 47-51).
Заперечуючи проти вимог позову, відповідач посилався на те, що завдана заявнику шкода не підтверджена належними засобами доказування. При цьому підприємство жодних замін крана не проводило. Складений акт про залиття не відповідає вимогам чинного законодавства та не підтверджує їх вину у спричиненні шкоди майну.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 
Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 
Згідно роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). 
На підтвердження факту залиття квартири позивачем надано акт про залиття нежитлового офісного приміщення від 11 червня 2018 року. Разом з тим як вбачається з його змісту в ньому не зазначено конкретних причин залиття офісного приміщення, відсутній висновок щодо встановлення вини особи, яка спричина залиття. Аналогічно не зафіксовано відомості щодо винної сторони (а.с.12). Натомість акт містить припущення, що ймовірною причиною залиття є вихід з ладу (порив) крана на вводі внутрішнього розгалуження мережі водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 . При цьому акт складено без проведення огляду квартири та за відсутності представника ПП, що позбавило його можливості подання доказів на його спростування. 
Наданий на підтвердження позову лист від 14 березня 2019 року, в якому міститься інформація щодо складеного акту про залиття та відомості про власника квартири, також не свідчить про наявність обставин, з якими закон пов`язує відшкодування шкоди.
А отже акт та лист не можуть бути належними та допустимими доказами заподіяння відповідачем майнової шкоди ОСОБА_1 , оскільки наявна в них інформація є 

недостатньою для прийняття рішення про задоволення позову. 
Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять. Клопотань про проведення судової експертизи з метою з`ясування причин залиття квартири позивач не заявляв.
Цивільне судочинство дійснюється на засадах змагальності сторін.
За положеннями статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи ( частина 1 статті 76 ЦПК України).
При цьому докази у справі повинні бути належними, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( частина 1 статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).
Статтею 78 ЦПК України встановлений принцип допустимості доказів, відповідно до якого суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Оскільки ОСОБА_1 в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не доведено факту завдання йому майнової шкоди ПП «Галнафтогазмонтаж», тому відсутні підстави для встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи її заподіювача і заподіянням шкоди, а також вини особи в її заподіянні.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, чим допустив неповне з`ясування обставин справи, наявності підстав та умов матеріальної відповідальності підприємства, обмежившись лише фактом складення акту про залиття.
Таким чином, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи й порушення норм матеріального права відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в задоволенні позову як про відшкодування матеріальної, так і моральної шкоди, зважаючи на похідний її характер від основної вимоги.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, враховуючи ухвалення апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ПП «Галнафтогазмонтаж» належить стягнути понесені витрати по оплаті судового збору у зв`язку з розглядом апеляційної скарги в розмірі 1 152,60 грн.
Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Галнафтогазмонтаж» задовольнити.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 24 лютого 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову  ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Галнафтогазмонтаж» про стягнення збитків, завданих залиттям приміщення, та моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Галнафтогазмонтаж» (місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Короля Данила, буд.16б, кв.10, ідентифікаційний код юридичної особи 32604960 ) 1 152,60 грн судових витрат, пов`язаних із переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Головуюча                                                                        Г.П. Мелінишин
Судді:                                                                                О.В. Пнівчук
       О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2021 року.