ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 червня 2021 року           справа №200/76/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казанчеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 р. у справі № 200/76/21-а (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                      ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі з позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі – відповідач, УПФУ), в якому просила: визнати протиправним рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України б/н від 03.01.2020 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно наданої заяви від 26.12.2019 р. ОСОБА_1 ; зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу чоловіка ОСОБА_2 стаж роботи: на шахті Центральна з 18.01.1979 по 07.05.1979; в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні Тресту Донецькшахтопрохідка з 21.05.1979 по 30.10.1992, та врахувати з дня подачі заяви, тобто з 26.12.2019.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року відмовлено в задоволені позовних вимог.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій пославшись на порушення норм матеріального права просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення яким задовольнити позов.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 26.12.2019 позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Рішенням відповідача від 03.01.2020 року відмовлено у призначенні пенсії, яким не враховано спірні періоди роботи до страхового та пільгового стажу чоловіка позивача. Зазначила, що в трудовій книжці належно відображені спірні періоди роботи. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, перебуває на обліку в Покровськомуоб`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком.
Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб 25 серпня 1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с. 9)
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського района Донецької області 02 липня 2001 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . (а.с. 8)  
Позивач перебуває на обліку відповідача як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України №1058 з 19 червня 2019 року, що підтверджується повідомленням відповідача від 27.06.2019.
26 грудня 2019 року позивач звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №6853 про перехід на інший вид пенсії – у разі втрати годувальника.
До заяви позивачем було надано військовий квиток НОМЕР_3 від 31.10.1976, копія трудової книжки годувальника від 10.08.1976; довідка, видана ВП “ДП вугільна компанія “Краснолиманська”, №263 арх., №264 арх. від 10.05.2019;  довідка, видана ПАТ Шахтоуправління “Покровське” №283 від 19.04.2019; копія свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 25.08.1979; копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 02.07.2001 року; довідки, видані Покровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області №187,188 від 16.12.2019; довідка, видана Сергіївською сільською радою №1033 від 16.12.2019; копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявниці; копія акта про нещасний випадок форма Н-1; копія протоколу №271 від 30.06.2001; копія трудової книжки заявниці від 28.08.1978 року НОМЕР_5 ; копія наказу №176 від  21.04.1997; виписка наказу від 31.05.1995 №520. 
03.01.2020 Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії.
Відповідно до рішення до пільгового стажу за Списком №1 померлого чоловіка позивача не враховано періоди роботи: з 18.01.1979 року по 07.05.1979 року на шахті Центральна, оскільки позивачем не надано довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи, з 21.05.1979 р. по 30.10.1992 р. в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні Тресту Донецькшахтопрохідка, оскільки дане підприємство розташоване на непідконтрольній території України, позивачем не надано довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи, та накази про результати атестації робочих місць за умовами праці. Крім того, позивачем не надано довідку про заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 року, заробітну плату обчислено “нулем” та за період з 01.07.2000 по 30.06.2001 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Розглянувши заяву з наданими документами розмір пенсії у разі втрати годувальника склав – 3276 грн., розмір пенсії за віком позивача складає – 4422 грн. За таких обставин відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника. (а.с. 16-17)
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.
Згідно зі  статтею 1 Закону № 1058-IV  пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 9 Закону № 1058-IV  передбачено, що відповідно до цього  Закону  в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до  статті 36 Закону № 1058-IV  визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2  статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого  статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 1058-IV пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сімї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сімї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
За частиною 1 статті 38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058  та ст.13 Закону № 1788-ХІІ , є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на підземних роботах за Списком № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Професія (посада) померлого чоловіка позивача, за якою він працював у спірні періоди, відноситься до Списку № 1 чинному на період роботи позивача, що не заперечується відповідачем. 
Рішення відповідача мотивоване відсутністю даних про зайнятість повний робочий день в шкідливих умовах праці на підземних роботах (не подання уточнюючої довідки), підприємство в якому працювала особа знаходиться на тимчасово непідконтрольній території.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що У   тих   випадках,   коли  в  трудовій  книжці  відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових  умовах  або за вислугу  років,  установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження   спеціального   трудового   стажу   приймаються уточнюючі   довідки   підприємств,  установ,  організацій  або  їх правонаступників  (додаток  N  5)
У довідці має бути вказано:  періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;  професія або посада;  характер виконуваної роботи; розділ,  підрозділ,  пункт,  найменування  списків  або їх номери, куди  включається  цей  період  роботи; первинні документи за час   виконання  роботи,  на  підставі  яких  видана  зазначена довідка. 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою. 
Матеріли справи свідчать, що трудова книжка померлого чоловіка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу позивача на посадах з повним робочим днем. Також, робота позивача на посадах з повним робочим днем також підтверджується довідками про підтвердженнями наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.06.2019  № 02/339 та від 22.01.2020 № 21 виданими ліквідатором ВАТ «Трест Донецкшахтопроходка», складеними у відповідності до Порядку № 637.
Отже, трудова книжка та надані документи містять записи про роботу померлого повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.   
Матеріали справи містять наказ № 64 від 13.07.1994 про проведення атестації.
Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  зайняття померлим чоловіком позивача повний робочий день на зазначених роботах за Списком № 1 у спірні періоди.
Суд зазначає, що за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що  органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Тобто, відповідач мав можливість витребувати додаткові докази що підтверджують пільговий характер робіт, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на отримання пенсії.
Отже, посилання відповідача на те, що підприємство знаходиться на непідконтрольній території, як підставу неможливості підтвердження пільгового стажу, суд не може прийняти, оскільки за вимогами чинного законодавства, зазначене не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці та іншими документами. 
Крім того, матеріали справи містять довідки, що уточнюють особливий характер роботи, довідки про заробітну плату, документи про атестацію робочих місць, які також, підтверджують  зайняття повний робочий день на роботах за Списком № 1 у спірні періоди.
Отже, пенсійний орган передчасно виніс рішення про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника, оскільки надані документи є належним та допустимим доказом
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46  Конституції України  кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 спірні період роботи.
Суд вважає помилковим посилання суду першої інстанції на правову позицію викладену у постанові Верховного суду України від 31 травня 2018 року у справі №686/16735/16, як аналогічну, оскільки обставини та підставі у вказаному рішеннях є відмінними від спірних правовідносин, та з огляду на відмінність правових норм, які підлягають застосуванню у межах даного спору та тих, правильність застосування судами яких оцінювалася Верховним Судом.
При цьому,  щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.
З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте лише на підставі відсутності належно оформленої уточнюючої довідки яка підтверджує пільговий характер роботи в спірні періоди, без повного з`ясування обставин та інших документів наданих позивачем. 
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст.9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права, а саме: 
-визнати протиправним рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України б/н від 03.01.2020 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно наданої заяви від 26.12.2019;
- зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 253 від 26.12.2019 №6853 про перехід на інший вид пенсії – у разі втрати годувальника, та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з урахуванням висновків суду, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 померлого чоловіка ОСОБА_2 період роботи на шахті Центральна з 18.01.1979 по 07.05.1979 та в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні Тресту Донецькшахтопрохідка з 21.05.1979 по 30.10.1992.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до викладеного, у зв`язку з невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 р. у справі № 200/76/21-а  – задовольнити частково. 
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 р.  у справі  № 360/1103/20 - скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України б/н від 03.01.2020 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно наданої заяви від 26.12.2019;
Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 253 від 26.12.2019 №6853 про перехід на інший вид пенсії – у разі втрати годувальника, та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з урахуванням висновків суду, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 померлого чоловіка ОСОБА_2 період роботи на шахті Центральна з 18.01.1979 по 07.05.1979 та в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні Тресту Донецькшахтопрохідка з 21.05.1979 по 30.10.1992.
Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (за рахунок бюджетних асигнувань) (ЄДРПОУ 42169323) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 червня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                 Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                   І.В. Геращенко 

                                                                                                           Г.М. Міронова