УХВАЛА

11 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 461/4353/20
адміністративне провадження № К/9901/15195/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Галицького районного суду міста Львова від 31 серпня 2020 року та постанову Восьмого  апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №461/4353/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Лорелея» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Львівська міська рада, про визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ПП «Лорелея» звернулося в суд першої інстанції з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа - Львівська міська рада, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №13.05.2020/10115;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 461/4381/13-а, виданим 2 квітня 2020 року Галицьким районним судом міста Львова на підставі заяви про примусове виконання рішення від 5 травня 2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №13.05.2020/10115 є протиправним та таким, що прийняте всупереч закону, нерозсудливо, непропорційно, недобросовісно і необґрунтовано, а тому на думку позивача, підлягало скасуванню, а виконавче провадження за виконавчим листом №461/4381/13-а, виданим 12 квітня 2020 року Галицьким районним судом м.Львова, підлягає відкриттю на підставі заяви про примусове виконання рішення від 5 травня 2020 року.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 31 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №13.05.2020/10115; 

- зобов`язано відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №461/4381/13-а, виданим 2 квітня 2020 року Галицьким районним судом міста Львова на підставі заяви про примусове виконання рішення від 5 травня 2020 року.

Постановою Восьмого  апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року рішення Галицького районного суду міста Львова від 31 серпня 2020 року у справі №461/4353/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задовольнено частково:

- визнано протиправним та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №13.05.2020/10115.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 23 квітня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Галицького районного суду міста Львова від 31 серпня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №461/4353/20 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду цієї справи є правомірність винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак, оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, скаржником належним чином не обґрунтовано, яке значення матиме рішення касаційного суду, ухвалене за наслідками розгляду цієї касаційної скарги, для формування єдиної правозастосовної практики.

Так, скаржник хоча і вказує, що рішення у цій справі матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики з огляду на те, що обставини встановлені судовим рішенням впливатимуть на інші справи, однак конкретних справ не наводить та жодним чином не обґрунтовує зазначені обставини. 

Обґрунтування такого значення зводиться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав для перегляду касаційним судом оскаржуваних судових рішень прийнятих за правилами статті 287 КАС України.

Водночас, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 287, 329, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Галицького районного суду міста Львова від 31 серпня 2020 року та постанову Восьмого  апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №461/4353/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Лорелея» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Львівська міська рада, про визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк
А.В.  Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду