КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
27 травня 2021 року                                                                       м. Київ
 
Унікальний номер справи № 760/15293/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8190/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.,
     суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Осінчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -
 
в с т а н о в и в :
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2006 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування поданої заяви посилалася на те, що з вересня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали з ОСОБА_2 , як чоловік і дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. У зв`язку з відсутністю доказів існування між нею та померлим сімейних відносин (зареєстрованого шлюбу), заявник позбавлена окремих прав, які належать членам сім`ї померлого. Зокрема вона позбавлена окремих житлових прав, як член сім`ї відповідального квартиронаймача, а саме права на зміну договору найму, в порядку ст.ст.103, 106 ЖК України. Вказувала, що квартира, в якій вони проживають з дітьми, за адресою: АДРЕСА_1 , неприватизована. Після смерті ОСОБА_2 у неї виникла необхідність у зміні договору найму житлового приміщення та визнання її, як єдиного повнолітнього члена сім`ї, наймачем цієї квартири, оскільки договір найму був укладений на ім`я її покійного чоловіка ОСОБА_2 . Вказувала, що двічі зверталася до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» з письмовими заявами про зміну договору найму жилого приміщення та визнання її наймачем, однак отримувала відмову з огляду на відсутність безспірних документів, які підтверджують факт сталих сімейних відносин між нею та ОСОБА_2 . Саме у зв`язку з відмовою провести процедуру зміни договору найму та визнати її відповідальним наймачем цієї квартири у неї виникала необхідність у зверненні до суду з цією заявою (а.с. 1-3).
У грудні 2020 року представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» Бабій А.Л. подала до суду відзив на заяву, в якому зазначила, що підприємство не є належною заінтересованою особою у цій справі, а щодо вирішення питання з приводу зміни договору найму квартири, яка використовується на підставі договору найму, слід звертатися до власника квартири або уповноваженого ним органу (а.с. 90-93).
Представник Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації Федорчук Х.В. подала до суду заяву, у якій зазначила, що вирішення питання по справі № 760/15293/20 не відноситься до повноважень Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації (а.с. 120).
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду (а.с. 133-136).
Не погодившись з ухвалою районного суду, 19 березня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Левківський Б.К. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 138-147).
На обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції не дослідивши докази та не допитавши свідків дійшов до передчасного висновку про наявність спору про право. Зазначав, що у ОСОБА_1 відсутній будь-який спір з іншими особами щодо наявності у неї права на користування житловим приміщенням та права на укладення договору найму житлового приміщення, а також відсутні будь-які докази, які б свідчили про заперечення кимось факту проживання з померлим ОСОБА_2 . Вказував, що членами сім`ї померлого квартиронаймача ОСОБА_2 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 є його малолітні діти ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) та мати дітей ОСОБА_1 , спір між якими щодо користування квартирою неможливий. Крім того, заінтересовані особи відзиву на заяву не подавали, тому висновок суду про залишення заяви без розгляду без посилання на особу, яка таке право ОСОБА_1 оспорює або могла б оспорити, є помилковим та підтверджує відсутність спору.
 
У судовому засіданні заявник  ОСОБА_1 , її представник  - адвокат Левківський Б.К. підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.
Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази, у т.ч. електронною поштою на зазначену електронну адресу та телефонограмою, що забезпечують фіксацію такого повідомлення (а.с. 154-157). 
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.
Відповідно дочастини1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).
            Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис № 2979 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11).
З матеріалів спадкової справи № 7/2019 до майна померлого ОСОБА_2 вбачається, що за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини її малолітніми дітьми було видано свідоцтво про право на спадщину за законом його дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законним представником яких є ОСОБА_1 (а.с. 40, 82, 85).
Згідно з наявними у матеріалах справи довідками про реєстрацію місця проживання малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).
Вказана квартира, в якій ОСОБА_5 проживає разом з дітьми неприватизована, квартиронаймачем був померлий ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_2 , заявник звернулася до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» з письмовими заявами про зміну договору найму жилого приміщення та визнання її наймачем, однак отримала відмову з огляду на відсутність документів, які підтверджують перебування у родинних стосунках із наймачем ОСОБА_2 (а.с. 15, 17).
Саме у зв`язку з відмовою провести процедуру зміни договору найму та визнати її відповідальним наймачем цієї квартири по договору найму і виникала необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду (а.с. 133-136).
Залишаючи без розгляду заяву, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
Колегія суддів погодилась з таким висновком суду виходячи з наступного.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України  окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:встановлення фактів, що мають юридичне значення;
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно з ч. 1 ст. 318 ЦПК у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
З заяви ОСОБА_1 , яка подана в порядку окремого провадження, вбачається, що встановлення даного юридичного факту їй необхідно для визнання житлових прав, які належать членам сім`ї померлої особи.
Зокрема, заявник вказувала, що вона не може реалізувати право, як член сім`ї відповідального квартиронаймача, на зміну договору найму та визнання її відповідальним квартиронаймачем в порядку ст.ст.103, 106 ЖК України.
За змістом ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.
У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
Враховуючи те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну договору найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю квартиронаймача ОСОБА_2 з огляду на відсутність документів, які підтверджують перебування у родинних стосунках із наймачем ОСОБА_2 , вбачається спір про право (а.с. 15, 17).
Колегія суддів прийняла до уваги посилання апелянта на відсутність заперечень заінтересованих осіб щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу з померлим, проте, відмова компетентного органу у зміні договору найму свідчить про наявність спору про право, який може бути вирішено саме в порядку позовного провадження.
Таким чином, у ході розгляду справи встановлено, що метою встановлення відповідного юридичного факту ОСОБА_1 необхідно для визнання права на користування житлом (квартирою). При цьому, до участі в справі не залучено власника цієї квартири, тому є передчасними доводи апелянта про відсутність спору щодо права заявника ОСОБА_1 на користування житлом (квартирою). 
Таким чином, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду, оскільки з даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. При цьому, залишення без розгляду заяви не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права..
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення - 28 травня 2021 року.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                          Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

                                                                                                          В.М. Ратнікова