ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/2132/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року
у справі № 160/2132/21
за позовом ОСОБА_1 
до Дніпропетровської обласної прокуратури
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку,- 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні на підставі наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури № 1072к від 24 грудня 2020 року;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі двох середньомісячних заробітних плат;
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31 грудня 2020 року по день фактичного розрахунку. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2021 позовну заяву повернуто відповідно до п.3 ч.4 ст.169 КАС України з тих підстав, що позовна заява підписана та подана  особою (адвокатом ОСОБА_2 ), яка не має право її підписувати. Суд виходив з того, що адвокат не наділений повноваженнями на підпис саме цієї позовної заяви, оскільки предмет цього позову виходить за межі його зобов`язань, що передбачені другим розділом договору №1 про надання правової допомоги від 13.01.2021.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що до суду першої інстанції надавалася належним чином засвідчена копія ордеру, який підтверджує повноваження адвоката та який відповідно до пункту 14 Положення про ордер на надання правової допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17.12.2012, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено виключний перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Відповідно до частини 4 цієї статті повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч.2 ст.26 цього Закону ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
Отже, ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18 звернула увагу, що виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону № 5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 4001 Кримінального кодексу України). Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Таким чином, за наявності належно оформленого ордеру, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, підписану адвокатом, при тому що в самому ордері вказано, що договором про надання правової допомоги права адвоката не обмежуються.
Крім того, суд апеляційної інстанції, з огляду на зміст укладеного позивачем договору №1 від 13.01.2021 про надання правової допомоги, зазначає, що  умови цього договору жодним чином не обмежують повноваження адвоката на представництво інтересів клієнта ( ОСОБА_1 ) у судах будь-якої юрисдикції першої, апеляційної та касаційної інстанції відповідно до пункту 2.1 розділу 2 договору, в тому числі, залежно від предмету спору.
Також суд апеляційної інстанції зауважує, що у разі виникнення сумнівів щодо справжності документів, наданих на підтвердження повноважень представника позивача, суд, реалізуючи принцип офіційного з`ясування обставин у справі, не позбавлений  можливості витребувати додаткові документи.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала відповідно до ст.320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду як така, що прийнята  з помилковим  застосуванням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 160/2132/21 – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.
  
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко