Справа № 456/4922/18                                        Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л. 
Провадження № 22-ц/811/943/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:62

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
               31 травня 2021 року                                          м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Ніткевича А.В., Савуляка Р.В.,
секретаря – Юзефович Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, 
                                        в с т а н о в и в:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт її проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 2005 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що з 2005 року вона з ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю, як подружжя, без реєстрації шлюбу, і в період спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого записано ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька якого до актового запису про народження внесені з її слів, відповідно до ст.135 СК України, оскільки ОСОБА_2 в цей час перебував на лікуванні.
Вони разом проживали у квартирі АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належала ОСОБА_2 , який з 22.02.2008 року зареєстрував у квартирі її місце проживання та місце проживання їхніх дітей, між ними склались усталені відносини, притаманні подружжю, вони вели спільне господарство, брали участь у спільних витратах в інтересах сім`ї, але згодом, ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями, вчиняв сварки та бійки і його було госпіталізовано до Обласної психіатричної лікарні Миколаївського району с. Заклад Львівського неврологічного диспансеру з діагнозом: шизофренія. 
В результаті набутого захворювання, ОСОБА_2 став інвалідом ІІ групи і протягом усього часу їхнього спільного проживання вона здійснювала за ним догляд.
З 2017 року їхні стосунки, як подружжя, погіршились, а згодом припинились, однак, вони й надалі проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут, а у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_2 , він став безпорадним, тому вона постійно здійснювала за ним догляд і допомагала йому.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилась спадщина, на яку вона вважає, що має право, як спадкоємець за законом четвертої черги, але для реалізації нею права на спадщину їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем впродовж останніх п`яти років перед смертю. 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду оскаржила позивач  ОСОБА_1 , просить йогоскасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що вона надала суду достатньо доказів на підтвердження факту, який просила встановити.
На переконання апелянта, суд не дав належної оцінки доказам у справі і безпідставно не врахував показання свідків, які підтвердили, що вона із  ОСОБА_2 прожили однією сім`єю більше п`яти років і у них народилось двоє дітей.
Вважає, що беззаперечним фактом спільного проживання з ОСОБА_2 є її реєстрація у його квартирі разом із ним, а також наявність судових наказів про стягнення з них заборгованості по житлово-комунальних послугах. 
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.05.2021 року, є дата складення повного судового рішення – 31.05.2021 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За загальним правилом статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК).
Відповідно до статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 – 1265 цього Кодексу. 
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК).
У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК).
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК). 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 37 років, причина смерті – дисемінований туберкульоз обох легень (а.с.116).
За життя він проживав і був зареєстрований у власній квартирі по АДРЕСА_2 .
Разом з ним, з 22.02.2008 року була зареєстрована позивач ОСОБА_1 (а.с.8).
У позивачки народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого записаний ОСОБА_2 (а.с.7), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька якого до актового запису про народження внесені зі слів матері, відповідно до ст.135 СК України.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2011 року (а.с.41, 141) позивачку позбавлено батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З наданої Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна психіатрична лікарня «Заклад» інформації у листі №700 від 04.11.2019 року (а.с.118), ОСОБА_2 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в названій медичній установі, а саме: з 08.07.2006 по 09.08.2006; з 30.08.2008 по 01.10.2008; з 27.11.2008 по 19.12.2008; з 07.10.2008 по 17.11.2008; з 24.12.2008 по 26.02.2009; з 25.08.2009 по 23.09.2009; з 25.01.2010 по 18.02.2010; з 23.11.2010 по 30.12.2010; з 03.02.2011 по 25.02.2011; з 24.02.2014 по 20.03.2014 та з 27.03.2014 по 02.06.2014.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року (а.с.142) ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та присуджено з нього аліменти на утримання малолітнього сина, який перебував на повному державному забезпеченні в інтернатній групі дошкільного навчального закладу №15 «Пролісок», на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
15.08.2017 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.9).
Доказів про те, що після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 позивач здійснювала догляд за своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_2 , проживала з ним та з новим своїм чоловіком однією сім`єю, здійснила поховання ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про його смерть, немає.
Таким чином, підстав для висновку про те, що позивач протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини проживала однією сім`єю з  ОСОБА_2 , немає. 
Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин і фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам у справі, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, не допустив порушень норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 31 травня 2021 року. 

Головуючий:                                                                 Бойко С.М. 
       
Судді:                                                                         Савуляк Р.В.

                                                                        Ніткевич А.В.