КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
03110  м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а 

П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
14 квітня 2021 року	                                                    м. Київ	
 
Київський апеляційний суд у складі судді  Шахової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Никифорова Дмитра Олександровича на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2021 року стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
                                                           В С Т А Н О В И В:
 
            Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2021 ОСОБА_1 визнано  винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200  грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, за ст. 124 КУпАП  - у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340   грн. 00 коп. на користь держави. На підставі ст. 36 КУпАП остаточне стягнення  ОСОБА_1  призначено у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
            Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Судом встановлено, що  19.01.2021 р. о 19:05 год. в м. Києві по вул. Черкаська, 12 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz» , д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого  обидва автомобілі отримали механічні пошкодження .
Крім того, 19.01.2021 р. о 20:30 год. в м. Києві по вул. Черкаська, 12 водій  ОСОБА_1 , керував автомобілем «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнин рота, нечітка вимова, хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.
Своїми діями водій  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що кваліфікується судом, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
            Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Волкова В.В. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2021 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати,  а провадження у справі в цій частині закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
            На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження тесту на спецзасобі «Драгер», однак через його несправність не було жодного результату.
            До того ж, працівники поліції після першої спроби огляду на «Драгер» використовували один і той же мундштук.
            Вказував, що факту відмови від проходження огляду на алкогольне сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було.
            У протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис свідка ОСОБА_3 . З моменту першої пропозиції пройти огляд був присутній лише свідок ОСОБА_4 . Вказаному суд першої інстанції оцінки не надав.
            На відеозаписи з нагрудної відеокамери поліцейського видно, що під час вказаних подій при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення  присутні дві невідомі особи. Працівники поліції не пропонували їм себе назвати, вони не представлялись, що позбавило можливості їх ідентифікувати, з огляду на що двох свідків не було залучено поліцейськими. А тому вважав, що за відсутності двох свідків, суд необґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином, судом першої інстанції здійснено поверхневий розгляд справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
            В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просив постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати,  а провадження у справі в цій частині закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступних висновків.
            Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в          ст. 294 КУпАП.
            Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
            Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
            Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
            Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
            Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
            Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання         ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого        ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 041272, водій ОСОБА_1 19.01.2021 р. о 20:30 год. в м. Києві по вул. Черкаська, 12 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнин рота, нечітка вимова, хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що кваліфікується судом, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. (а.с. 1).
Вказані обставини засвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 що узгоджується з поясненнями останніх від 19 січня 2021 року (а.с. 4).
Є такими, що не свідчать про недопустимість у якості доказу і доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення, у порушення вимог ст.256 КУпАП, в графі свідків не містить   підпису одного з них. При цьому, як вбачається з пояснень, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків містять їх підписи, стосуються тих подій, які описані у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із чим апеляційна скарга у цій частині є необґрунтованою.
Згідно з ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015  року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
В силу наданих Законом повноважень та з метою здійснення відповідного контролю за дотриманням водіями «Правила дорожнього руху», зокрема в частині, що стосується заборони керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівники поліції вправі вимагати від водія транспортного засобу пройти відповідний огляд на місці зупинки, або ж у найближчому медичному закладі.
В свою чергу, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Виключення з цього правила Законом не передбачено.
Як вбачається із інформації протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків, водій ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.
Вказана обставина підтверджується також відеозаписом, що здійснений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу.
Окрім цього, слід зауважити, що з відеозапису нагрудної камери поліцейського, що долучений до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на запитання поліцейської відповідав, що святкував день народження знайомого, не заперечував, що випивав та не заперечував проти проходження на огляд на стан сп`яніння на приладі «DRAGER».
Проте, в подальшому, так і не зміг такий тест пройти, оскільки не зміг зробити необхідний видих для фіксування рівня алкогольного сп`яніння, що, між іншим, супроводжувалося нецензурною лайкою з його сторони.
            Що стосується доводів апеляційної скарги щодо дій суду стосовно  оцінки пояснення свідків то вони не є беззастережними, оскільки судом першої інстанції були досліджені письмові пояснення вказаних свідків від 19 січня 2021 року, відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, що вони і засвідчили своїми підписами в поясненнях.
            Клопотання про виклик та допит свідків а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заявлялося.
            Допитана в якості свідка в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 не навела переконливих доказів, які б могли спростувати встановлені судом першої інстанції обставини події, яка відбулася 19.01.2021.
            Доводи захисника Волкова В.В. про те, що працівниками поліції не були залучені свідки при його освідуванні -  є  безпідставними, оскільки спростовуються, в т.ч. відеозаписом досліджуваних подій, протоколом  про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків.
Слід зазначити, що зі змісту апеляційної скарги не вбачається і те, які саме порушення були допущені працівниками поліції у процедурі огляду ОСОБА_1   на стан алкогольного сп`яніння.
Примусовий порядок тестування при складанні протоколу в порядку КУпАП - законом не передбачений. 
Що ж стосується посилань   на обов`язок працівника поліції запропонувати пройти водію медичний огляд саме в закладі охорони здоров`я,  то слід зауважити, що даний порядок є загальнодоступною інформацію і яка чітко регламентована у положенні ст. 266 КУпАП, тобто пропозиція водію пройти медичний огляд саме в закладі охорони здоров`я не є обов`язком уповноваженої особи, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, а правом водія, який бажає пройти такий огляд, саме в такому порядку.
Досліджений як судом першої, так і апеляційної інстанції відеозапис подій з нагрудних камер працівника поліції в повній мірі відображає хронологію подій за участю ОСОБА_1 (а.с. 5).
За наведеним суд першої інстанції, дослідивши всі докази у справі, прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.
            Стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, як про це вказано в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.
У рішенні всправі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007,Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, притягнення   ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
                                          П О С Т А Н О В И В:
 
Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2021 року, в частині, за якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                                                   О.В.Шахова