ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Херсон
справа № 667/1960/16-ц 
провадження № 22-ц/819/619/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Склярської І.В.,	
  	Чорної Т.Г.,	
секретар	Дундич А.О,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 21 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 до ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,
встановив:

У березні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.
В обґрунтування позову послалися на те, що вони та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 є власниками квартир та нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 , а також співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі його допоміжних приміщень. 
За даними СЕТАМ стало відомо, що шляхом проведення електронних торгів реалізуються належні їм на праві спільної власності житлова будівля загальною площею 474,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , зберігачем якої зазначений ОСОБА_17 , та нежитлове приміщення загальною площею 65,1 кв.м за цією ж адресою. 
Постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 01.07.2015 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_16 , оголошено заборону його відчуження, на підставі чого 20.11.2015 року складено акт опису і арешту майна. 
ОСОБА_16 раніше був власником будинку на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 13.06.2008 року, загальна площа багатоквартирного будинку складає 1697,4 кв.м. та протягом 2008 року здійснив продаж всіх квартир та нежитлових приміщень цього будинку позивачам та третім особам, допоміжні приміщення передав за актом прийому-передачі. 
Крім цього, за постановами державних виконавців накладено арешт на житлову будівлю літ. А, загальною площею 65,1 кв.м, нежитлове приміщення загальною площею 65,1 кв.м, частину житлової будівлі літ.А загальною площею 613,2 кв.м. Все описане та арештоване майно індивідуально не визначено.
Посилаючись на те, що спірні та арештовані приміщення державним виконавцем індивідуально не визначені, їх квадратура, зазначена державним виконавцем, не відповідає жодному з приміщень, відповідач не є їх власником, а тому накладенням арешту та передачею на реалізацію спірних приміщень, порушені їх права як власників у спільній сумісній власності, позивачі, уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, просили суд зняти арешт з житлової будівлі площею 474 кв.м. та нежитлового приміщення загальною площею 65.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі постанови від 01.07.2015 р. та актів опису і арешту майна від 20.11.2015 року Відділом державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні; зняти арешт з нежитлового приміщення загальною площею 65.1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі постанови б/н від 28.12.2009 року Відділом державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні; зняти арешт з будинку, житлової будівлі літ.А, загальною площею 613,2 кв.м., нежилих приміщень загальною площею 65,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі постанови від 08.09.2009 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні (старший державний виконавець Федоренко О.П.); зняти арешт з будинку, частини житлової будівлі (613,2 кв.м.), загальною площею 1697,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі постанови від 19.02.2010 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні (головний державний виконавець Гора А.В.), а також стягнути з відповідачів судові витрати.
Рішенням суду від 21 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, зазначаючи, що рішення ухвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не прийняв до уваги ту обставину, що арешти накладено на майно, якого не існує в натурі, але існує та існувало раніше в записах Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_16 не є співвласником спірного майна, державна реєстрація права власності якого не передбачена, а запис у Реєстрі про право приватної власності ОСОБА_16 є помилковим, майно є спільною сумісною власністю співвласників будинку АДРЕСА_1 в силу статті 382 ЦК України.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачами не підтверджено належними та достатніми доказами як належність їм арештованого в порядку виконання судових рішень нерухомого майна, так і порушення їх прав щодо користування та розпорядження належними кожному на праві власності квартирами та нежитловими приміщеннями, що знаходяться по АДРЕСА_1 .
В процесі розгляду справи суд встановив, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 01 липня 2015 року відкрито виконавче провадження №47979745 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона 28.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_17 суми позики у розмірі 55 000 доларів США, що еквівалентно 1 197 900 грн та процентів у розмірі 54 457,53 доларів США, що еквівалентно 1 186 085 грн, а всього: 2 383 958 гривень.
Постановою державного виконавця цього ж органу державної виконавчої служби від 15 липня 2015 року відкрито виконавче провадження №48123169 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона 22.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_17 грошових коштів у сумі 188 045 гривень.
Постановами від 31.07.2015 року державний виконавець приєднав виконавчі провадження №47979745 та №48123169 до зведеного виконавчого провадження №48315527, яке перебувало у провадженні ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні.
Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 01 липня 2015 року у виконавчому провадженні №47979745 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_16 в межах суми боргу в розмірі 2 383 985 гривень та 20 листопада 2015 року державним виконавцем Лепською А.В. уже в зведеному виконавчому провадженні №48315527 складено акти опису й арешту майна боржника, згідно із якими, у відсутності боржника ОСОБА_16 , описано і накладено арешт на таке майно: 1) нежитлові приміщення загальною площею 65,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; 2)житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 474кв.м., крім нежитлового приміщення першого поверху №2 загальною площею 76,9кв.м., нежитлового приміщення першого поверху №5 загальною площею 74,4кв.м., нежитлового приміщення цокольного поверху площею 169,7кв.м.
Описане нерухоме майно боржникові заборонено відчужувати та передано на зберігання ОСОБА_21 .
Належність зазначеного нерухомого майна боржникові ОСОБА_16 на праві власності державним виконавцем встановлена на підставі інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців станом на 20.10.2015 року, згідно із якою нежилі приміщення загальною площею 65,1кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_1 , належать на праві приватної власності ОСОБА_16 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Йосипенком В.В. 01.11.2005 року, а житлова будівля загальною площею 474кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_16 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13.06.2008 року.
Вказане нерухоме майно передано державним виконавцем на реалізацію та на веб-сайті СЄТАМ розміщено інформацію про дату проведення аукціону: щодо нежитлового приміщення площею 65,1кв.м. по АДРЕСА_1 - 30 березня 2016 року, із зазначенням про те, що це приміщення розташоване у цокольному поверсі п`ятиповерхової багатоквартирної житлової будівлі та щодо житлової будівлі площею 474кв.м. по АДРЕСА_1 - 13 квітня 2016 року, із зазначенням про те, що це частина багатоповерхового житлового будинку, у якому на цокольному поверсі та першому поверсі розташовані нежитлові приміщення.
Реалізація зазначеного нерухомого майна не відбулася, оскільки ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 березня 2016 року, яка набрала законної сили 25 травня 2016 року після перегляду в апеляційному порядку, в порядку забезпечення позову зупинено його продаж.
Кожний із позивачів, вказуючи на те, що описане державним виконавцем нерухоме майно не існує як окремий об`єкт цивільно-правових відносин, оскільки ОСОБА_16 здійснив відчуження усіх нежитлових приміщень та квартир, що розташовані у зведеному ним багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , уклавши із кожним із них протягом 2008-2010 років відповідні договори купівлі-продажу та передавши допоміжні приміщення, обладнання, мережі та інші елементи облаштування будинку їм як власникам, які створили ОСББ «Полякова-23», про що 24 листопада 2008 року був складений відповідний акт, звернулися до суду з вимогою про звільнення переданого державним виконавцем на реалізацію нерухомого майна з-під арешту, оскільки вважають, що фактично це майно належить на праві власності їм, а не боржникові ОСОБА_16 .
У підтвердження своїх прав власності на квартири та нежитлові приміщення кожний із позивачів та треті особи надали суду копії нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, укладених ними із ОСОБА_16 , а саме: квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 придбані ОСОБА_8 за договорами купівлі-продажу від 01.07.2008 року; квартира АДРЕСА_5 придбана ОСОБА_1 за договором від 20.08.2008 року; квартира АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про праві власності, виданого згідно із рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.08.2012 року №278; квартира АДРЕСА_7 первісно придбана ОСОБА_14 за договором від 18.07.2008 року, який 02.10.2008 року продав її ОСОБА_12 за договором купівлі-продажу від 02.10.2008 року; квартира АДРЕСА_8 первісно придбана ОСОБА_22 за договором від 01.07.2008 року, який продав її ОСОБА_14 за договором від 18.07.2008 року; квартири АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 придбані ОСОБА_10 за договорами купівлі-продажу від 25.07.2008 року; квартира АДРЕСА_11 придбана ОСОБА_19 за договором купівлі-продажу від 01.07.2008 року; квартира АДРЕСА_12 первісно придбана ОСОБА_23 за договором від 17.09.2008 року, який продав її ОСОБА_7 за договором від 12.04.2010 року; квартира АДРЕСА_13 придбана ОСОБА_18 за договором купівлі-продажу від 12.09.2008 року; квартира АДРЕСА_14 придбана ОСОБА_15 за договором купівлі-продажу від 21.07.2008 року; квартира АДРЕСА_15 придбана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 07.08.2008 року; квартира АДРЕСА_16 придбана ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу від 02.07.2008 року; квартира АДРЕСА_17 придбана ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 09.09.2008 року; квартира АДРЕСА_18 придбана ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 02.07.2008 року; квартири АДРЕСА_19 та АДРЕСА_20 придбані ОСОБА_19 за договорами купівлі-продажу від 18.11.2008 року; квартира АДРЕСА_21 придбана ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 15.07.2008 року; квартира АДРЕСА_22 первісно придбана ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу від 25.07.2008 року, який продав її ОСОБА_13 за договором від 20.08.2008 року; нежитлове приміщення першого поверху №2 загальною площею 76,9кв.м. придбано ОСОБА_9 за договором від 02.07.2008 року; нежитлове приміщення першого поверху №5 загальною площею 74,4кв м. придбано ОСОБА_8 за договором від 02.07.2008 року; нежитлове приміщення цокольного поверху площею 169,7кв.м. придбано ОСОБА_20 за договором купівлі-продажу від 14.07.2008 року.
Право власності кожного із позивачів на придбане нерухоме майно зареєстровано в установленому законом порядку та в процесі судового розгляду ніким не оспорювалося та не спростовувалося.
З огляду на зміст правочинів, за якими наведене нерухоме майно придбавалося у ОСОБА_16 , за кожним із цих договорів квартири та нежитлові приміщення продавець зобов`язувався передати у власність покупців з житлової будівлі літ. А загальною площею 1 697,4кв.м., яка належить йому на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13.06.2008 року, зареєстрованого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 25.06.2008 року за р-№859, в книзі №3, реєстраційним № в РПВН 14197928.
Із змісту рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13 червня 2008 року слідує, що житлова будівля, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , є новоствореним нерухомим майном шляхом реконструкції та перебудови належних ОСОБА_16 квартир АДРЕСА_6 , 4, 5, 6 та нежитлового приміщення загальною площею 65,1кв.м., яке, зокрема, належить останньому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально 01.11.2005 року.
Вказуючи на те, що зазначена 4-хповерхова житлова будівля з цокольним та мансардним поверхами на час ухвалення судового рішення є повністю завершеним будівництвом та має загальну площу 1 697,4кв.м., суд вирішив визнати за ОСОБА_16 право власності на житлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1697,4кв.м., яка складається: з цокольного поверху, загальною площею усього під нежитлове 199,1кв.м;
      з 1 поверху, загальною площею усього 242,2кв.м., з яких: квартира АДРЕСА_2 усього 35,2 кв.м.; нежитлове приміщення, усього 207,7кв.м., в якому: л. клітка -12,6кв.м., коридор -14,0кв.м., основне приміщення - 76,9кв.м., коридор - 15,9кв.м., основне приміщення - 74,4кв.м., л. клітка - 13,3кв.м.;
       з 2 поверху загальною площею усього 316,6кв.м., з яких: квартира АДРЕСА_5 , усього 71,9 кв.м.; квартира АДРЕСА_6 , усього 84,6кв.м.; квартира АДРЕСА_7 , усього 58,2кв.м., квартира АДРЕСА_8 усього 42,7кв.м, квартира АДРЕСА_9 усього 32,6кв.м., л. клітка - 12,6кв.м., л. клітка - 14,0кв.м;
      з 3 поверху, загальною площею 316,6кв.м., з яких: квартира АДРЕСА_11 , усього 71,9кв.м.; квартира №8, усього 84,6кв.м.; квартира АДРЕСА_12, усього 58,2кв.м.; квартира АДРЕСА_13 усього 42,7кв.м.; квартира АДРЕСА_10 , усього 32,6кв.м.; л. клітка - 12,6кв.м., л. клітка - 14,0кв.м;
    з 4 поверху, загальною площею 316,6кв.м, з яких: квартира АДРЕСА_14 усього 71,9кв.м.; квартира АДРЕСА_15 , усього 84,6кв.м,; квартира АДРЕСА_4 , усього 58,2кв.м.; квартира АДРЕСА_16 , усього 42,7кв.м.; квартира АДРЕСА_17 , усього 32,6кв.м.; л. клітка - 12,6кв.м., л. клітка - 14,0кв.м.;
   з мансарди, загальною площею 306,3кв.м., з яких: квартира АДРЕСА_18 , усього 69,1кв.м.; квартира АДРЕСА_19 , усього 82,1кв.м.; квартира АДРЕСА_20 , усього 57,1кв.м.; квартира АДРЕСА_21 , усього 40,2кв.м.; квартира АДРЕСА_22 , усього 32,5кв.м.; л. клітка - 12,6кв.м., л. клітка - 14,0кв.м.
Інформація щодо реєстрації права власності ОСОБА_16 на житлову будівлю загальною площею 1 697,4кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та про те чи вносилися до реєстрів відповідні зміни у зв`язку з відчуженням ним квартир і нежитлових приміщень на користь позивачів та третіх осіб, в матеріалах справи відсутня.
Відповідно до положень статей 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. 
Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. 
За приписами частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
Аналогічні положення містяться і в Законі України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №1404-УІІІ від 02.06.2016 року (статті 48, 56, 59 Закону).
Отже особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, повинна підтвердити належними та допустимими доказами той факт, що вона є власником цього майна.
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до положень статті 334 ЦК України, в редакції, що діяла на час укладення договорів купівлі-продажу належного позивачам майна, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача вникає з моменту такої реєстрації.
Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до положень статті 5 якого у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані.
З огляду на встановлені судом обставини справи та положення норм матеріального права, що регулюють порушені позивачами питання, право власності кожного позивача на квартири та нежитлові приміщення, які розташовані в будинку АДРЕСА_1 , підтверджено належними правовстановлюючими документами та зареєстровано в установленому законом порядку, тобто визнано державою, і не потребує визнання в судовому порядку для звільнення з-під арешту, оскільки не перебуває під арештом, накладеним у виконавчому провадженні №47979745 як на майно боржника ОСОБА_16 .
З огляду на викладене, колегія суддів висновок суду щодо відсутності правових підстав для задоволення заявлених позивачами вимог вважає правильним та таким, що ґрунтується на матеріалах справи і нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.
Зокрема, доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем накладено арешт на неіснуюче нерухоме майно в результаті помилок, допущених при внесені записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно, колегія суддів вважає такими, що виходять за межі предмета заявлених в цій справі вимог та не впливають на висновки суду щодо відсутності підстав вважати права позивачів порушеними при накладенні арешту на майно боржника ОСОБА_16 у виконавчому провадженні.
Необґрунтованим колегія суддів вважає також посилання скаржника на ту обставину, що накладений державним виконавцем арешт на нежитлове приміщення та житлову будівлю, які знаходяться в АДРЕСА_1 , фактично є арештом і спільного майна багатоквартирного будинку (приміщень загального користування, конструкцій будинку, інженерних мереж тощо), оскільки об`єктом державної реєстрації відповідно до діючого в Україні законодавства можуть бути лише самостійні об`єкти цивільно-правових відносин, до яких наведене скаржником майно не віднесено.
Не підлягало дослідженню судом при вирішенні цієї справи, зважаючи на предмет та підстави позову, і питання щодо правомірності дій державного виконавця під час складання акту опису і арешту майна боржника, в тому числі і при з`ясуванні питання про належність нерухомого майна боржнику ОСОБА_16 , враховуючи факт його реконструкції після набуття права власності на нежитлове приміщення площею 65,1кв.м. у 2005 році та зведення багатоквартирного будинку, а також отримання технічної документації на це нерухоме майно і його оцінки, тому суд апеляційної інстанції не вправі викладати мотиви прийняття або відхилення аргументів скаржника в цій частині.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд
постановив: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий                            Л. В. Пузанова

Судді:                                                               І. В. Склярська

                         Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 23 квітня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова