ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8005/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р. (суддя Луніна О.С.) в справі № 160/8005/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ), Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – ОТЦК та СП) про визнання протиправною бездіяльності ОТЦК та СП по затримці понад двох років у наданні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подання матеріалів для призначення пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;  визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області по відмові ОСОБА_1 у призначенні та виплаті пенсії по втраті годувальника в порядку, передбаченому  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  з 01.03.2016 року по 30.06.2019 року, зобов`язавши ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1  пенсію по втраті годувальника в порядку, передбаченому  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  за період з 01.03.2016 року по 30.06.2019 року з урахуванням вже виплаченої за цей період пенсії по втраті годувальника в порядку  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р. в задоволенні позову відмовлено.
          В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав необґрунтованості та незаконності, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апеляційна скарга містить виклад обставин справи. Апелянтом зазначено, що вона має право на пенсію по втраті годувальника  з 01.03.2016 р. 
          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОТЦК та СП просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволення апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
ОСОБА_3  помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з протоколом № 151 від 12.04.2016 р.  захворювання та причина смерті солдата за призовом ОСОБА_3 пов`язані із захистом Батьківщини.
24 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Інгулецького об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника.
26 червня 2019 року Інгулецький об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направив до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки документи для розгляду питання щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині військовослужбовця солдата ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на дитину ОСОБА_4 , 2008 року народження.
01 липня 2019 року Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання та документи ОСОБА_1 (ФД-117420) для призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неповнолітній дочці ОСОБА_5 за померлого батька солдата ОСОБА_3 .
03 липня 2019 року ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо не призначення їй пенсії в разі втрати годувальника з 01.03.2016 року, тобто після смерті чоловіка.
          Встановивши, що позивач звернулась до Інгулецького об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника 24 червня 2019 року, у 10-денний термін, а саме, 01 липня 2019 року, Дніпропетровським ОТЦК та СП  направлено на адресу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області разом із супровідним листом подання та документи ОСОБА_1 (ФД-117420) для призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неповнолітній дочці ОСОБА_5 за померлого батька солдата ОСОБА_3 ,  документи отримані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 03 липня 2019 року та з цієї дати позивачу призначено пенсію, суд першої інстанції вважав, що уповноважений структурний підрозділ з дати подання позивачем заяви протягом десяти днів оформив всі необхідні документи і подання про призначення пенсії та направив їх до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а пенсію позивачу нараховано  відповідно до приписів Закону № 2262-XII та Положення № 3-1, з дня звернення за пенсією, тому дійшов висновку про відсутність в діях відповідачів ознак протиправності.
          При цьому, судом першої інстанції  зазначено, що матеріали справи не містять жодних належних доказів того, що позивач звертався до Інгулецького об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення пенсії із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника раніше.
          Приведені обставини стали підставою для відмови у задоволенні позову.
          Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_6 . Захворювання та причина смерті солдата за призовом ОСОБА_6 пов`язані із захистом Батьківщини.
24.06.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до Інгулецького об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення пенсії в разі втрати  годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26.06.2019 р. Інгулецьким об`єднаним районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки направлено до Дніпропетровського ОТЦК та СП документи для розгляду питання щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині військовослужбовця солдата ОСОБА_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на дитину ОСОБА_4 , 2008 року народження.
01.07.2019 р. Дніпропетровським ОТЦК та СП направлено на адресу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подання та документи ОСОБА_1 (ФД-117420) для призначення пенсії в разі втрати  годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неповнолітній дочці ОСОБА_5 за померлого батька солдата ОСОБА_6 .
ГУ ПФУ  призначено пенсію у разі втрати  годувальника ОСОБА_1 03.07.2019 р.
          Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правомірності призначення пенсії в разі втрати годувальника з дати звернення за пенсією, а не з дати смерті військовослужбовця.
          Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №   2262-XII (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Статтею  29 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
В силу статті 30 Закону № 2262-ХІІ неповнолітня дитина  померлого під час проходження військової служби військовослужбовця має право на пенсію в разі втрати годувальника за цим Законом.
Спірним в цій справі є питання строку призначення пенсії.
Питання визначення строку призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ врегульовано статтею 50 цього Закону, пунктом «б» частини першої якої встановлено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до  пунктів "а",  "в"  статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення;
Відповідно до частини другої та третьої  статті 50 Закону України № 2262-ХІІ членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.
Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Порядок  подання та оформлення документів для призначення  (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених  з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за № 135/13402, пунктом 2 якого встановлено, що заяви  про  призначення  пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника,  якому  на  момент смерті  не  було  призначено  пенсію,  до органів,  що призначають пенсії,  через уповноважені структурні підрозділи  міністерств  та 
інших  органів.  У  такому  самому  порядку  подаються  заяви  про призначення  пенсії  у  разі  втрати  годувальника  членами  сім`ї померлого  годувальника,  які мають право на пенсійне забезпечення відповідно  до   міжнародних   договорів   у   галузі   пенсійного 
забезпечення  військовослужбовців  та  членів їх сімей,  а також у разі відсутності  в  органах,  що  призначають  пенсії,  пенсійної справи померлого годувальника.
              Якщо померлому годувальнику вже було призначено пенсію, заява про  призначення  пенсії  у  разі втрати годувальника подається до органу, що призначає пенсії. 
Відповідно до пункту 6 цього Порядку днем  звернення  за  призначенням пенсії є день подання до відповідного органу,  що призначає  пенсії,  письмової  заяви  про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
             Пенсії призначаються  у строки,  визначені в статті 50 Закону. 
Відповідно до пункту 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції, що оскільки уповноважений структурний підрозділ з дати подання позивачем заяви протягом десяти днів оформив всі необхідні документи і подання про призначення пенсії та направив їх до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а пенсію в разі втрати годувальника  позивачу призначено з дня звернення за пенсією, відсутні підстави вважати про допущення відповідача протиправної бездіяльності у питанні реалізації повноважень щодо призначення пенсії позивачу в разі втрати годувальника.
Суд не піддає сумніву право неповнолітньої дитини померлого на отримання пенсії в разі втрати годувальника з дня смерті годувальника, проте зазначає, що законодавець пов`язує призначення цього виду пенсії, в тому числі строк призначення, із діями особи, яка має право на цей вид пенсії, зокрема з датою звернення за пенсією.
Стосовно посилання апелянта на приписи частини третьої статті 50 Закону № 2262-ХІІ стосовно того, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, суд зазначає, що позивачем не ставилось питання перед органом, що призначає та виплачує пенсію, (ГУ ПФУ) про призначення пенсії за минулий час, відповідачем ГУ ПФУ не відмовлялось позивачу у виплаті пенсії за минулий час, відповідно, не порушувалось право позивача.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Таким чином, судовому захисту підлягає лише порушене право.
Також суд звертає увагу на ту обставину, що позовні вимоги стосуються виключно питання нарахування та виплати пенсії, починаючи з 01.03.2016 р., а не виплати пенсії відповідно до частини третьої статті 50 Закону № 2262-ХІІ, відповідно з урахуванням вимог статті 9 КАС України судом першої інстанції прийнято правильне та обґрунтоване  рішення.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р. в справі № 160/8005/20 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р.  в справі № 160/8005/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 24.05.2021 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 24.05.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко