ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова 
Іменем України 

26 травня 2021 року      
м. Харків

Справа № 953/19771/20      
Провадження № 22-ц/818/1539/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Пилипчук Н.П. ,
суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:
заявник:  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року, ухвалене суддею Шаренко С.Л., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В обгрунтування заяви зазначила, що вона з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2013 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту розірвання шлюбу та по теперішній час вона з дітьми проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить їй на праві приватної власності. В 2016 році вона народила другу дитину та є матір`ю одиначкою. Після розірвання шлюбу вона не заперечувала проти спілкування батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , однак у зв`язку з напруженими відносинами, які склалися між нею та колишнім чоловіком, періодично під час відвідування сина, у ОСОБА_2 траплялись напади гніву та агресії, прояви фізичного та психологічного насильства по відношенню до нею у присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_4 . Колишній чоловік ОСОБА_2 створив атмосферу страху, постійно погрожуючи їй фізичною розправою, у разі, якщо вона не буде надавати вільного доступу до своєї квартири, та якщо буду шукати та скаржитись кому не будь. Вона боїться за своє життя та за долю своєї дитини. Також заявник зазначає, що ОСОБА_2 взяв за звичку постійно її ображати словесно з будь-якого приводу, принижувати її жіночу та людську гідність, тим самим сформувавши емоційну та психологічну невпевненість та нездатність захиститись. Багато років вона не могла подолати страх, виправдовуючи свою бездіяльність тим, що у дитини повинен бути батько. Та коли вона вирішила повідомити колишньому чоловікові, що більше не збирається терпіти його образи, маніпуляції та забороняє йому у будь-який час з`являтись до неї додому під приводом спілкування з дитиною, та не бажає взагалі спілкувати з ним, цей факт викликав у ОСОБА_2 вибух шаленої люті, він не сприймав це серйозно , повідомив, що вона нікуди від нього не подінеться та що вона не здатна виховувати дитину сама. Також заявник зазначає, що погрози та вчинення насильства щодо неї з боку з ОСОБА_2 мають систематичний характер, в зв`язку з чим, вона неодноразово викликала поліцію. Крім того заявник зазначає що ОСОБА_2 вчиняє відносно неї ще й економічне насилля, оскільки не надає допомоги на утримання дитини, вона була вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, однак останній все одно не сплачує аліментів та матеріальної допомоги не надає. ОСОБА_2 переслідує її, не залишає її та дитину у спокої, приходить до них додому, самовільно вривається до квартири, вистежує її біля під`їзду будинку, приходить до школи де навчається дитина продовжує вчиняти сварки та фізичне і психологічне насильство. Також він постійно пише їй смс-повідомлення, та аудіо повідомлення на її мобільний.

Просить суд: 
видати обмежувальний припис строком на 6 місяці стосовно ОСОБА_2 та заборонити йому знаходитися в місцях спільного перебування з нею; 
заборонити ОСОБА_2 наближатись до неї на відстань більше ніж 500 метрів; 
заборонити ОСОБА_2 наближатись до її місця проживання на відстань більше ніж 500 метрів, за адресою: АДРЕСА_1 ; 
заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;
заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до місця навчання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 - задоволено частково.
Видано обмежувальний припис строком на 3 місяці стосовно ОСОБА_2 .
Заборонено ОСОБА_2 знаходитися в місцях спільного перебування з ОСОБА_1 .
Заборонено ОСОБА_2 наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до ОСОБА_1 .
Заборонено ОСОБА_2 наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
Заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_2  просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не встановив достатніх доказів домашнього насильства стосовно заявниці, а також ризиків настання насильства в майбутньому. 
Вказує, що між нею та заявницею існує спір щодо визначення місця проживання дітей, порядку участі в їх вихованні, користування та розділу спільного майна подружжя, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених вимог, тому в іншій частині рішення суду колегією не переглядається.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 06 вересня 2008 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від цього шлюбу маються сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішення суду набрало законної сили.

Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»;

Отже, основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реаліації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Згідно ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. 
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

ОСОБА_1 зазначає, що її чоловіком відносно неї вчиняється домашнє фізичне, економічне психологічне насильство, а саме, ображає, принижує її перед сином, знущається, постійно погрожує розправою, переслідує її, не сплачує аліментів та не надає матеріальної допомоги, не залишає її та дитину у спокої, приходить до них додому, самовільно вривається до квартири, постійно пише їй смс-повідомлення, та аудіо повідомлення на її мобільний телефон.

З цього приводу ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів.

Так, відповідно до листа Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23 листопада 2020 року згідно обліків Інформаційного порталу Національної поліції до Київського ВП ГУНП в Харківській області у період часу з 01 січня 2020 року по 18 листопада 2020 року включно ОСОБА_1 зверталась із заявами: 
27 лютого 2020 року про те, що 27 лютого 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 її колишній чолові - гр. ОСОБА_6 забрав паспорт, ідентифікаційний код, паспорти для виїзду за кордон заявниці ОСОБА_1 та дітей. За результатами перевірки у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та його поставлено на профілактичний облік в Київському ВП як кривдник. Також гр. ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис терміном дії 10 діб; 
04 серпня 2020 надійшла заява від гр. ОСОБА_1 за фактом неправомірних дій з боку ОСОБА_2 . Дане звернення було зареєстровано до ЖЄО № 04.08.2020, доручено для розгляду та прийняття рішення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» сектору превенції та списано до справи відділу; 
13 серпня 2020 надійшло повідомлення зі спецлінії «102» про те, що 13 серпня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік – ОСОБА_2 морально знущається та погрожує заявниці. (Разом не проживають три місяці, насилля не було) Заявник: ОСОБА_1 . Дане звернення зареєстровано до ЖЄО № 26389 від 13 серпня 2020 року, доручено для розгляду та прийняття рішення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» сектору превенції та списано до справи відділу; 
21 вересня 2020 року надійшло повідомлення зі спецлінії «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік ОСОБА_1 – ОСОБА_2 прийшов та конфліктує , не виходить з квартири, не віддає телефон. Дане звернення було зареєстровано до ЖЄО № 31300 від 21 вересня 2020 року. За результатами перевірки у відношенні гр. ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. (№ВАБ 316318 від 21 вересня 2020 року). Також ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис терміном на 1- діб; 27 жовтня 2020 року надійшло повідомлення зі спецлінії «102» про те, що 27 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця просить направити екіпаж поліції – так як її переслідує та знущається колишній чоловік гр. ОСОБА_2 . За результатами перевірки у відношенні гр. ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП(№ВАБ 153693 від 27 жовтня 2020 року). Також винесено терміновий заборонний припис терміном 10 діб.; 
30 жовтня 2020 року надійшло повідомлення зі спецлінії «102» про те, що 30 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , колишній чоловік переслідує заявницю з дитиною. Дане звернення зареєстровано до ЖЄО № 35769 від 30 жовтня 2020 року. За результатами перевірки у відношенні гр. ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП (ВАБ 153701 від 30 жовтня 2020 року); 
13 листопада 2020 року надійшло повідомлення зі спецлінії «102» про те, що 13 листопада 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 колішній чоловік ОСОБА_7 у під`їзді штовхав та погрожував заявниці. Дане звернення було зареєстровано до ЖЄО № 37287від 13 листопада 2020 року. За результатами перевірки у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП(ВАБ 153717 від 13 листопада 2020 року). Також у відношенні ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис терміном на 10 діб. (а.с. 16). 

Вказані обставини також підтверджуються копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 від 16 липня 2020 року, серія АА № 130093 від 21 вересня 2020 року, серія АА № 130118 від 27 жовтня 2020 року, серія АА № 130133 від 13 листопада 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 153693 від 27 жовтня 2020 року та копією постанови Київського районного суду міста Харкова від 18 травня 2020 року відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гр..

Вказані вище обставини свідчать, що в родині дійсно відбуваються сварки.

Саме з метою заспокоїтися та вирішити спірні питання, а також з метою попередження більш тяжких наслідків насильства відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції обгрунтовано видано обмежувальний припис строком на 3 місяці стосовно ОСОБА_2 та заборонено ОСОБА_2 знаходитися в місцях спільного перебування з ОСОБА_1 ; заборонено ОСОБА_2 наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до ОСОБА_1 ; заборонено ОСОБА_2 наближатись на відстань більше ніж 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Посилання  ОСОБА_2 на те, що видача судом обмежувального припису порушує його житлові права, колегію суддів не приймаються виходячи з наступного.

Так, у справі B v. the Republic of Moldova констатуючи порушення ст.3 та 8 Європейської конвенції з прав людини, Європейський суд з прав людини зазначив, що видача обмежувального припису є тимчасовим заходом, ніяким чином не спрямованим на позбавлення кривдника майнових прав. Тимчасовий характер вжитих заходів дозволяє досягти балансу між правом постраждалої особи не зазнавати жорстокого поводження та права кривдника на користування своїм майном, надаючи захист постраждалій особі та не позбавляючи кривдника його майна. Європейський суд з прав людини відзначив і те, що дозвіл кривднику залишатись у спільному помешканні з постраждалою особою призводить до неефективності всіх інших заходів та наражає на ризик того, що вона зазнає насильства знову.

Таким чином, вжиття заходів обмежувального припису у передбачений заявницю спосіб, не порушує житлових прав  ОСОБА_2 , оскільки вони носять тимчасовий характер та спрямовані за для попередження тяжких наслідків відносно заявника та надасть змогу учасникам справи заспокоїтися та у мирний спосіб вирішити спірні питання.

Доводи  ОСОБА_2 , що його лише один раз було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (винення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування), що підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2020 року, оскільки інші адміністративні протоколи складені відносно нього були сфабриковані та не знайшли свого підтвердження – колегією суддів не приймаються.

Так, матеріали справи свідчать, що постановами Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року у справі №953/177/21 та у справі №953/18448/20 провадження у справах відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП – закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, із змісту вказаних постанов вбачається, що судом встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №316318 від 21 вересня 2020 року та серія ВАБ №153693 від 27 жовтня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортами інспектора, формами оцінки ризиків домашнього насильства та інше.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо вчинення ОСОБА_2 відносно неї умисних дій фізичного та психічного характеру, погроз фізичною розправою.

Надаючи оцінку ризикам продовження у майбутньому домашнього насильства, враховуючи характер вчинених відповідачем дій, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду про високий, на час ухвалення рішення судом першої інстанції, ризик продовження відповідачем домашнього насильства та ймовірність настання тяжких наслідків для позивача.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для зміни або скасування рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , – залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                                                                Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                                                       О.Ю. Тичкова

                                                                                                                С.С. Кругова