П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/2484/20	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
          
                     П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
 -            Кравченка К.В.
при секретарі                               -            Філімович І.М.
за участю: 
  представника позивача - Бортик Р.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Актант-Юг" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 17.02.2020 року №41 в частині та зобов`язання вчинити певні дії,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА 
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Актант-Юг" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 17.02.2020 року №41 в частині анулювання ТОВ "Актант-Юг" ліцензії № 1405031420190016 на право здійснення роздрібної торгівлі пальним.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржуване розпорядження прийнято з порушенням вимог чинного законодавства. Ліцензію анульовано з підстави встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії, однак зі змісту розпорядження неможливо встановити, у яких саме документах виявлені недостовірні дані, в чому саме полягає їх недостовірність. Орган влади зобов`язаний обґрунтувати свою діяльність, надаючи обґрунтування своїх рішень.
При відкритті провадження Миколаївським окружним адміністративним судом витребувано у Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, додаткові докази по справі.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року заяву позивача про забезпечення доказів повернуто.
12 серпня 2020 року відповідач подав відзив на позов (а.с. 54-58), в якому відзначив, що однією з вимог для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального є необхідність подання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи. Листом ДФС України від 30 травня 2019 року надано роз`яснення, що за певних умов суб`єкти господарювання можуть отримувати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним без подання вказаних вище документів. Керуючись зазначеним листом відповідач 01 липня 2019 року видав позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №14050314201900116. Листом ДПС України від 15 січня 2020 року Головним управлінням ДПС у областях доведено позицію Держархбудінспекції щодо отримання актів вводу та зобов`язано у разі встановлення фактів відсутності документів, які підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію, здійснити заходи щодо анулювання ліцензій. На виконання зазначеного листа відповідачем прийнято рішення про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, виданих позивачу.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та постановлено розглядати справу з позовними вимогами про: визнання протиправним та скасування розпорядження від 17.02.2020 року №41 в частині анулювання ліцензії №1405031420190016 на право здійснення роздрібної торгівлі пальним; зобов`язання відповідача видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію (відомості) про анулювання ліцензії № 1405031420190016 на право здійснення роздрібної торгівлі пальним.
02 листопада 2020 року у зв`язку з допущеними технічними помилками позивач уточнив позовні вимоги в частині номеру оскаржуваного розпорядження - 41-р та номеру ліцензії - 14050314201900116 (а.с. 102).
26 листопада 2020 року відповідач подав додаткові пояснення, де зазначив про відсутність технічної можливості видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію (відомості) про анулювання ліцензії позивача, оскільки така можливість не передбачена чинним законодавством.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Актант-Юг" (вул. Нікольська, 25/1, офіс 3, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 38395948) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 5401, ідентифікаційний код 43144729) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 17.02.2020 року №41-р в частині анулювання ліцензії № 14050314201900116 на право здійснення роздрібної торгівлі пальним; зобов`язання видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію (відомості) про анулювання ліцензії №14050314201900116 на право здійснення роздрібної торгівлі пальним задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Миколаївській області від 17.02.2020 року №41-р в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю "Актант-Юг" №14050314201900116 на право здійснення роздрібної торгівлі пальним. 
Зобов`язано Головне управління ДПС у Миколаївській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію (відомості) про анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю "Актант-Юг" №14050314201900116 на право здійснення роздрібної торгівлі пальним. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) судовий збір у сумі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири грн. 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Актант-Юг" (вул. Нікольська, 25/1, офіс 3, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 38395948).
На вказане рішення суду Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Актант-Юг". Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА 

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.06.2019 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Миколаївській області із заявою на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: пр. Богоявленський, 255, м. Миколаїв (а.с. 9). До заяви позивач додав перелік реєстраторів розрахункових операцій, платіжне доручення від 18.06.2019 року №503, державний акт на право постійного користування землею від 12.04.2001 року №414, дозволи Управління Держпраці у Миколаївській області від 14.06.2019 року №095.19.48 і №094.19.48, договір оренди нежитлових приміщень від 01.01.2019 року (а.с. 10-19).
01.07.2019 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області позивачу видано ліцензію №14050314201900116 на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: пр. Богоявленський, 255, м. Миколаїв, зі строком дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року (а.с. 4-5).
18.02.2020 року відповідач надіслав позивачу повідомлення про анулювання ліцензії     №14050314201900116 у зв`язку зі встановленням факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
На виконання ухвали суду Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, надано копію розпорядження відповідача від 17.02.2020 року №41-р, яким анульовано ліцензію №14050314201900116 (а.с. 43-44). Підставою анулювання вказано встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії. Розпорядження не містить інформації про те, які саме недостовірні дані та в яких саме документах, поданих позивачем, є недостовірними.
Запис про анулювання ліцензії позивача №14050314201900116 внесено до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (а.с. 93).
Не погоджуючись з оскаржуваним розпорядженням, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.
Відповідно до вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

          Як вбачається з матеріалів справи, апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що заявником подані недостовірні дані у документах, що були подані разом із заявою на отримання ліцензії. Також, позивачем не були подані акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи. При цьому, апелянт посилається на листи-роз`яснення ДФС України та ДПС України.
Водночас, відповідно до вимог ст.18 Закону №481 передбачено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.
Отже, враховуючи, що норми Закону №481 як нормативно-правового акта мають перевагу над листами контролюючого органу, які носять виключно рекомендаційний характер, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним подано належні, допустимі та достовірні документи, які є достатніми та необхідними для отримання ліцензії.
Колегія суддів вважає, що анулюючи оскаржуваним розпорядженням ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, контролюючим органом прийнято рішення необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.
Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав судам першої та апеляційної інстанцій доказів на підтвердження правомірності розпорядження від 17.02.2020 року 41-р, що має наслідком визнання його протиправним та скасування.
Стосовно вимог позивача про зобов`язання видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію (відомості) про анулювання ліцензії №14050314201900116, колегія суддів зазначає, що Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. № 545 (далі - Порядок 545).
Відповідно до абз.2 п.1 Порядку №545 Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.
Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 і 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". (п.2 Порядку №545).
Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (п.6 Порядку №545).
Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії (п.7 Порядку №545).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. 
Крім того, в абз.10 п.9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
До того ж, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме зобов`язання відповідача видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію (відомості) про анулювання ліцензії №14050314201900116 забезпечить ефективне поновлення прав позивача.

          Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
          Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, - 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 07.06.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Кравченко К.В.    Вербицька Н. В.