УХВАЛА

05 квітня 2021 року 
Київ
справа №520/5609/2020
адміністративне провадження №К/9901/9046/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року
у справі №520/5609/2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" 
до Державної служби України з безпеки на транспорту в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасуваня постанови №172546 від 07 квітня 2020 року
ВСТАНОВИВ:
15 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №520/5609/2020.
Під час перевірки матеріалів касаційної скарги встановлено, що касаційна скарга подана з пропуском строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частиною 3 статті 329 Кодексу встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.
Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року було проголошено у відкритому судовому засіданні за участю представника відповідача, повний текст було складено 28 грудня 2020 року, а касаційну скаргу направлено до Верховного Суду лише 12 березня 2021 року (згідно відтиску штемпелю на конверті), тобто з пропуском строку встановленого для цього.
Разом з касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, в якому скаржник зазначає, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції станом на 12 березня 2021 року ним не отримано. 
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Згідно статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Статтею 44 КАС України      передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Тобто, зазначене дозволяє зробити висновок, що скаржник був обізнаний щодо апеляційного перегляду справи, а наявність в подальшому судового рішення було очікуваним.
Також колегія суддів зауважує, що таке тривале зволікання скаржника із реалізацією права на касаційне оскарження не підтверджене доказами, які б розумно виправдовували неможливість звернення з касаційною скаргою у цій справі у максимально стислий строк.
Очікування та сподівання скаржника на отримання від апеляційного суду оскаржуваного судового рішення не можуть свідчити про наявність об`єктивних причин, які виправдовували б неможливість звернення учасника справи до суду касаційної інстанції протягом встановленого законом строку.
Окрім того, згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року оприлюднена 30 грудня 2020 року.
Оцінивши доводи скаржника, Суд не вбачає наявності дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений  ст. 329 КАС України, скаржник не зазначив.
Зважаючи на те, що наведені заявником обставини не свідчать про поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає за можливе визнати їх неповажними та відмовити у задоволенні клопотання про поновлення такого процесуального строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику можливості повідомити Верховний Суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя, а є лише вимогою суду привести касаційну скаргу у відповідність до норм КАС України.
Відповідно до частини другої            статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених            статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення            статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень частини першої та другої            статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями            160,            161            цього            Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями  169,  329,  330,  332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити в задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними.
2. Касаційну скаргу  Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №520/5609/2020 - залишити без руху.
3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги. 
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк  у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду