ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року	Львів	Справа № 260/66/21 пров. № А/857/5031/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді -                                       Кушнерика М.П.
суддів -                                                            Курильця А.Р., Мікули О.І.;
за участю секретаря судового засідання -   Юник А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року, прийняту суддею Гаврилко С.Є. в м. Ужгород у справі № 260/66/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабарова Валерія Валерійовича від 18 грудня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 63958030 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у розмірі 55258,17 грн.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року відмовлено у відкритті провадження, з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.170 КАС України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Позивач не погоджуючись з даною ухвалою з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків обставинам справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ним оскаржуються дії відповідача саме щодо відкриття виконавчого провадження з приводу стягнення виконавчого збору в розмірі 55 258,71грн, тобто спір у цій справі полягає у зверненні стягнення виконавчого збору накладеного постановою державного виконавця (не суду) у виконавчому провадженні, а у такому випадку рішення, дії посадових осіб органів державної виконавчої служби підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, суд першої інстанції, прийнявши дану ухвалу, дійшов помилкового висновку, що зазначений позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки в судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень судів, постановлених в порядку цивільного судочинства, не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з цим даний спір в цій частині підлягає вирішенню, в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно із частиною першою та другою статті 74 Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Як встановлено із постанови головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабарова Валерія Валерійовича від 18 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63958030 таку було прийнято відповідачем під час виконання виконавчого листа виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 17.04.2013 у цивільній справі №0707/2691/2012. 
Вказаний виконавчий лист від 17 квітня 2013 року, був виданий по цивільній справі на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2012 року у справі № 0707/2691/2012, що ухвалене в порядку цивільного судочинства, а саме щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість на загальну суму в розмірі 552587,18 грн.
Згідно статті 446 Цивільно процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу (ЦПК України), порушено їхні права чи свободи.
Тобто, стадія виконання рішення суду, що в силу ст. 129-1 Конституції України включає в себе і стадію оцінки/контролю за його виконанням та оцінки наслідків невиконання, є невід`ємними стадіями завершальної стадії судового процесу, у даному випадку - цивільного.
Отже, контроль за виконання судового рішення у цивільній справі, здійснюється судом, який прийняв відповідне судове рішення, що забезпечує виконання ч. 2 ст. 129-1 Конституції України та завдання цивільного провадження у цивільних справа, що також кореспондується з правилами та вимогами, визначеними у статтях 446, 447 Цивільного процесуального кодексу України.
Так, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що юрисдикція адміністративних судів виключається у випадку коли законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про відкриття виконавчого провадження, може бути оскаржена до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому така скасуванню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №260/66/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула	
Повне судове рішення складено 22.04.21