Ухвала
 
16 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 545/3748/17
 
провадження № 61-4228 св 20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                  
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 11 грудня 2019 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 червня 2019 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.
 
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк»                   (далі - ПАТ «Ідея Банк») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Гуревічовим О. М., виданий 18 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 61 771,40 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У грудні 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, надану заявнику до ухвалення рішення судом першої інстанції. 
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 відмовлено.
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2020 року скасувати й постановити нове судове рішення про задоволення його заяви про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неповне дослідження та ненадання правової оцінки наявним у справі доказам, невідповідність висновків суду обставинам справи, зокрема, про те, що до справи не долучено жодного належного і допустимого доказу на підтвердження сплати коштів у рахунок витрат на правничу допомогу.  
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом
не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               О. М. Осіян 
 
О. В. Білоконь
 
Н. Ю. Сакара