П О С Т А Н О В А
                                 І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

 23 квітня 2021 року                                                                                   м. Київ
 
  Справа № 761/2020/21
  Провадження: № 33/824/1876/2021
                                       
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О., 
 
за участі ОСОБА_1 та її адвоката Возного Миколи Вікторовича
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Возного Миколи Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 
 
на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, винесену під головуванням судді Мєлєшак О.В., 
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
в с т а н о в и л а :
 
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.
Не погодившись із  таким судовим рішенням, 12 березня 2021 року адвокат Возний М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КуПАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат Возний М.В. в інтересах ОСОБА_1 посилався на те, що  поліцейські не зупиняли водія ОСОБА_1 на дорозі, і при складанні протоколу водій ОСОБА_1 не керувала взагалі транспортним засобом. Тест на стан алкогольного сп`яніння показав, що цифровий показник ОСОБА_1 складає 00 проміле алкоголю в крові. З незрозумілих причин поліцейський запропонував їй вдруге пройти дослідження з використанням того самого приладу, мотивуючи тим, що вона перший раз щось зробила не так, хоча повинен був запропонувати інший прилад. ОСОБА_1 просила дати їй новий тест запакований належним чином, але поліцейський відмовився і склав протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вилучив водійське посвідчення. Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксований факт проходження огляду та стан сп`яніння. Всупереч вимогам Інструкції патрульний поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення та не запропонував пройти огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння. Також, працівник національної поліції, складаючи протокол, який є основою для притягнення до адміністративної відповідальності, не дотримався вимог статті 256 КУпАП, якою передбачені вимоги до змісту протоколу. Окрім цього, в матеріалах справи знаходиться чек приладу Драгер, в якому зазначено, що тестування проводилось 18.12.2020 року, о 13 год., 45 хв., в м. Києві по вулиці Щербаківського, 45-а та зазначено, що температура повітря 18.12.2020 року, о 13 год., 45 хв., складала + 15°С , що не відповідає дійсності. Згідно відповіді директора УкрГМЦ температура повітря 18.12.2020 року о 11 год., 00 хв. становила 0.1° тепла, о 14 год., 00 хв., температура повітря становила 0,5° тепла, та був слабкий сніг. Отже, технічний засіб «Драгер» був несправним і його показники не можуть бути належним доказом у справі. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її адвоката Возного М.В., дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 18.12.2020 о 12 год. 50 хв. по вул. Щербаківського в м. Києві, керувала автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Отже, ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суддя місцевого суду визнав доведеним факт вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, та в межах санкції вказаної статті визначив розмір стягнення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 2.9.А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
 У постанові Пленуму Верховного Суду України в Постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 р. № 114/38/15-36-18). Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Як зазначено вище, суть адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 129590 від 18.12.2021 року, складеному відносно ОСОБА_1 ,  викладена як «керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння».
В той же час, з наявного у матеріалах справи відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не була зупинена працівниками поліції під час керування автомобілем, працівники поліції приїхали на виклик невідомого чоловіка, який скаржився на те, що належний ОСОБА_1 автомобіль «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 заблокував в`їзд та виїзд.
На момент прибуття працівників поліції за місцем виклику, автомобіль був нерухомий (припаркований), з вимкненим двигуном і ОСОБА_1 за кермом не перебувала.  
Встановивши, що між ОСОБА_1 та чоловіком, який викликав патруль, наявний конфлікт з приводу паркування автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , працівники поліції, пославшись на наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , яка підійшла до автомобіля з ринку, запропонували останній пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що вона одразу надала згоду.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про відсутність факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1  08 грудня 2020 року о 22 год. 30 хв., та зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу під час керування.
Слід відмітити, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі працівники поліції посилаються на особу охоронця, який начебто бачив, як ОСОБА_1 керувала автомобілем, припаркувала його, однак, будь-яких пояснень вказаного свідка з приводу керування  ОСОБА_1 автомобілем, тим паче, у стані алкогольного сп`яніння,  працівниками поліції відібрано не було. 
Будь-яких доказів на підтвердження обставин, вказаних працівниками поліції  у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 129590 від 18.12.2021 року,  в матеріалах справи немає. Наявні в матеріалах справи пояснення свідків не можуть бути належним доказом факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки свідки були очевидцями лише проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та його показників.
Окрім того, слід зазначити, що працівниками поліції під час встановлення обставин, викладених у протоколі, не було дотримано порядку проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.
З відеозапису нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 після використання приладу Драгер не погодилась із його показниками стану сп`яніння та зазначила, що не вживала алкогольних напоїв, однак, працівниками поліції не було запропоновано останній провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, як того вимагає Інструкція та положення статті 266 КУпАП. Також, слід відмітити, що ОСОБА_1 взагалі не було роз`яснено її право на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Обґрунтованими вважаю і доводи апеляційної скарги щодо невідповідності показників приладу «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого працівникам поліції проводився огляд на стан сп`яніння, з яких  убачається, що тестування проводилось 18.12.2020 о 13:45 год при температурі повітря +15 градусів тепла.
В той же час, згідно відомостей, наданих Українським гідрометеорологічним центром від 01.02.2021 № 01-18/317, за даними метеостанції Київ (пр.-т Науки, 37), 18 грудня 2020 року температура повітря на 11:00 год становила +0,1 градусів тепла, на 14:00 год   +0,5 градусів тепла.
Викладене вище викликає сумнів в об`єктивності даних, визначених технічним засобом «Drager Alcotest 6820», який був використаний працівниками поліції для визначення стану алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 , та свідчить про те, що працівниками поліції були порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що працівники поліції зупиняли водія ОСОБА_1 під час керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та доказів запропонування їй пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, у суду першої інстанції не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1   в порушення вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України керувала транспортним засобом в стані алкогольного  сп`яніння.
Окрім того, слід відмітити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому,суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
 Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги про відсутність у діях  ОСОБА_1 подіїі складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими,  а відтак постанова Голосіївського районного суду м. Києві від 20 січня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП .
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу скаргу адвоката Возного Миколи Вікторовича в інтересах ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року,  якою  ОСОБА_1 визнано винуватоювчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  скасувати.
Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            Т.О. Невідома