ф
УХВАЛА

07 квітня 2021 року 
Київ
справа №340/3666/20
адміністративне провадження №К/9901/10172/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 340/3666/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в :
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №110130004695 від 10.07.2020 року в частині визначення страхового стажу судді, без врахування 5 років стажу роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотку від суддівської винагороди;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області прийняти рішення про зарахування до її страхового стажу судді п`яти років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією на посаді юрисконсульта ВАТ "Смілянський машинобудівний завод" та на посаді старшого юрисконсульта та головного юрисконсульта Кіровоградського Головного відділення "Промінвестбанк" України (після реорганізації  Кіровоградського центрального відділення "Промінвестбанк" України) із визначенням загального відсотку в розмірі 88% суддівської винагороди;
- зобов`язати Головне управління в Кіровоградській області здійснити їй перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 20.06.2020р., виходячи з обрахунку стажу судді 24 роки 09 місяців 07 днів, з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 88 %, з урахуванням раніше виплачених сум;
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 110130004695 від 10 липня 2020 року в частині визначення страхового стажу судді без урахування п`яти років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотка від суддівської винагороди.
Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу судді ОСОБА_1 п`яти років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією на посаді юрисконсульта ВАТ "Смілянський машинобудівний завод" та на посаді старшого юрисконсульта та головного юрисконсульта Кіровоградського Головного відділення "Промінвестбанк" України (після реорганізації - Кіровоградського центрального відділення "Промінвестбанк" України) із визначенням загального відсотку в розмірі 58% суддівської винагороди.
Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 24 роки 09 місяців 07 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 58%, з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячного довічного грошового утримання судді.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( ін.код - НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009; ЄРДПОУ 20632802).
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року - змінено в частині визначення дати з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та вважати вірною дату « 20 червня 2020 року» , замість « 01 липня 2020 року».
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року - залишено без змін.
Не погоджуючись із судовим рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, позивачка, 18 березня 2021 року направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 340/3666/20 в частині визнання відсотків довічного грошового утримання та в цій частині прийняти нову постанову, якою задоволенні позовні вимоги зазначивши належний їй розмір відсотків « 88%».
В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень у справі № 340/3666/20. В обґрунтування якого зазначила, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції було отримано 18 лютого 2021 року, безпосередньо в суді на виконання її заяви.
Втім, будь-яких доказів на підтвердження вказаної дати отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції скаржником не надано.
Розглядаючи заяву скаржника про поновлення строку касаційного оскарження, Суд зазначає про таке.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
У відповідності до пунктів 1, 2, 3 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє (частина 7 статті 251 КАС України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша статті 77 КАС України).
Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску позивачкою строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки, вони не підтверджені належними доказами.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржниці строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду: заяви про поновлення строків на касаційне оскарження із зазначенням обґрунтованих причин для його поновлення та надання відповідних доказів на їх підтвердження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 340/3666/20 - залишити без руху.
2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог цієї ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець          

Судді                                                                                           С. Г. Стеценко
                                                                                          
                                                                                          Л. В. Тацій