Справа № 308/1403/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        01 квітня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В..

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18 січня 2021 року у справі № 308/1403/20 (Головуючий: Придачук О.А.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року Мюллер М. в інтересах якого діє Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про забезпечення повернення дитини в Угорщину
18 серпня 2020 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки розгляд даної справи є неможливим до вирішення іншої цивільної справи (№297/1673/19) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача виконавчий комітет Берегівської міської ради в особі служби у справах дітей, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, яка на даний час знаходиться на розгляді в Закарпатському апеляційному суді. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18 січня 2021 року провадження по справі № 308/1403/20 за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якого діє Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_2 про забезпечення повернення дитини в Угорщину до набрання законної сили судовим рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі № 297/1673/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Берегівської міської ради Закарпатської області в особі служби у справах дітей, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_6 інтересах якого діє Південно-Західне міжрегіональне управління юстиції (м. Івано-Франківськ) подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм просесуального права, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги зазначє, що процедуру щодо сприяння поверненню дитини до Угорщини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей розпочато за п`ять місяців до звернення ОСОБА_5 з позовом до Берегівського районного суду Закарпатської області. Вважає, що рішення про повернення дитини, що є предметом даної справи, не є рішенням про визначення місця проживання дитини і не позбавляє відповідача права звертатися до компетентного суду Угорщини з визначення місця проживання дитини.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Постановлюючи ухвалу про зупинення провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, встановлені рішенням у цивільній справі № 297/1376/19, яка знаходиться на розгляді Закарпатського апеляційного суду матимуть значення для вирішення даної справи, оскільки предмет позову у вказаній справі та у даній справі є пов`язаними, зокрема стосується визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим розгляд даної справи по суті до розгляду вищевказаної справи № 297/1376/19, яка знаходиться на розгляді Закарпатського апеляційного суду є неможливим і недоцільним.
Судова колегія з таким висновком не погоджується через його невідповідність нормам процесуального права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а й саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України в редакції 2004 року, що кореспондується зі ст. 251 чинного ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Враховуючи наведене суд першої інстанції помилково вважав що предмет позову у даній справі та у справі № 297/1376/19 є пов`язаним і рішення про визначення місця проживання дитини не є перешкодою для розгляду справи про забезпечення повернення дитини в Угорщину. Судом не наведено об`єктивних підстав неможливості розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи № 297/1376/19. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції, у відповідності статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, судова колегія,- 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Мюллер Міклоша в інтересах якого діє Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18 січня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено – 01 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді: