Ухвала                                      
15 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 191/2617/19
провадження № 61-5146ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 26 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 25 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами про надання правової допомоги та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання положень договорів недійсними,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути заборгованість за договором про надання правової допомоги у справі № 191/202/16-ц у сумі 200 000,00 грн; заборгованість за договором про надання правової допомоги у справі № 185/425/16-ц у сумі 200 000,00 грн; витрати на правничу допомогу у сумі 39 000,00 грн. 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просила: визнати недійсним пункт 4.9 договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26 лютого 2016 року; визнати недійсним пункт 4.9 договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06 квітня 2016 року; встановити нікчемність пункту 2.3.4. договору про надання правової допомоги укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26 лютого 2016 року; встановити нікчемність пункту 2.3.4. Договору про надання правової допомоги укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06 квітня 
2016 року.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року,  у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами про надання правової допомоги відмовлено.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання положень договорів недійсними задоволено.
Визнано недійсним пункт 4.9 договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26 лютого 2016 року, 
а саме: «4.9. У випадку дострокового розірвання даного Договору 
з ініціативи Замовника (відкладальна обставина ст. 212 ЦК України) Замовник відповідно до умов цього договору сплачує Адвокату (одноразово) грошову суму у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) грн».
Визнано недійсним пункт 4.9 договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06 квітня 2016 року, 
а саме: «4.9. У випадку дострокового розірвання даного Договору 
з ініціативи Замовника (відкладальна обставина ст. 212 ЦК України) Замовник відповідно до умов цього договору сплачує Адвокату (одноразово) грошову суму у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) грн».
Визнано недійсним пункт 2.3.4. договору про надання правової допомоги укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26 лютого 2016 року, 
а саме: « 2.3.4. Замовник погоджується, що він не має права звертатись про надання правової допомоги до іншого адвоката (адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро) з питань, що так чи інакше стосується виконання цього Договору, пов`язаних з його виконанням його Доручень до повного розірвання Замовником з Адвокатом цього Договору».
Визнано недійсним пункт 2.3.4. договору про надання правової допомоги укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06 квітня 2016 року, 
а саме: « 2.3.4. Замовник погоджується, що він не має права звертатись про надання правової допомоги до іншого адвоката (адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро) з питань, що так чи інакше стосується виконання цього Договору, пов`язаних з його виконанням його Доручень до повного розірвання Замовником з Адвокатом цього Договору».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн.
26 березня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року (надійшла до суду 29 березня 2021 року), в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги до ОСОБА_2 в повному обсязі, а у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити в повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 31 березня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано доплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
14 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява  ОСОБА_1 про усунення недоліків вказаних в ухвалі Верховного Суду від 31 березня 
2021 року, квитанція про доплату судового збору та уточнення до касаційної скарги.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права             у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду 
у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 
2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18), 
від 07 серпня 2019 року у справі № 496/1561/16-ц (провадження 
№ 61-10850сво19), від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18), та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження 
№ 14-144цс18).
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.
Оскільки у клопотанні не наведено обґрунтованих підстав, які б були підтверджені доказами та за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами про надання правової допомоги та зустрічною позовною заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання положень договорів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року.
Витребувати з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області вищевказану цивільну справу (№ 191/2617/19).
У задоволенні клопотання акціонерного товариства комерційний банк ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року відмовити.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 17 травня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих 
до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Г. В. Коломієць
 
       Б. І. Гулько
       
       Д. Д. Луспеник