ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 березня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/5700/20
Головуючий у першій інстанції – Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/375/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К. 
секретар: Поклад Д.В.

сторони: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: виконавчий комітет Чернігівської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 16 грудня 2020 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 18 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                               В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив: 
визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чернігівської міської ради Чернігівської області щодо нерозгляду його заяви від 07.05.2020 року про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , надання квартирі АДРЕСА_1 статусу житлової, закріплення квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;
зобов`язати виконавчий комітет Чернігівської міської ради Чернігівської області прийняти рішення про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , надання квартирі АДРЕСА_1 статусу житлової, закріплення квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . 
Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 07.05.2020 року він звернувся до виконавчого комітету Чернігівської міської ради Чернігівської області щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 на підставі Положення про виключення з числа службових жилих приміщень в місті Чернігові, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради №30/VII-7 від 26.04.2018 року. Позивач вказує, що листом №4590/1-10/2020/вих/М-3272-1-09 від 29.05.2020 року відповідач повідомив його про відсутність правових підстав для розгляду зазначеного у заяві питання. ОСОБА_1 вважає зазначену бездіяльність відповідача протиправною, оскільки пунктом 3 Положення про виключення з числа службових жилих приміщень в місті Чернігові, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради №30/VII-7 від 26.04.2018 року, передбачено, що виключення жилих приміщень з числа службових здійснюється рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради за клопотанням підприємства, установи, організації, органу (надалі - Підприємство), а у разі ліквідації Підприємства - за заявою фізичної особи, якій виділялось службове житлове приміщення. ОСОБА_1 у позові зазначає, що Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району міста Чернігова, яким виділялась спірна службова квартира АДРЕСА_1 батьку позивача ОСОБА_2 на сім`ю із 4 чоловік ( ОСОБА_2 , дружина, син, дочка), без зняття з квартирного обліку на службове житло, у 1992 році припинило своє існування, оскільки відсутні відомості  про  дану  організацію  в  Єдиному  державному  реєстрі юридичних   осіб,   фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з листа секретаря Чернігівської  міської ради №1-24/20-4711 від 20.07.2018 року на адвокатський запит щодо надання інформації відносно ліквідації Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району міста Чернігова, у архівному відділі такого рішення не існує. ОСОБА_1 у позові стверджує, що відповідач протиправно усунувся від розгляду його заяви, при цьому, позивачу була надана відповідь на фірмовому бланку відповідача за підписом секретаря Чернігівської міської ради Хольченкової  Н., яка є одним із членів виконавчого комітету Чернігівської міської ради, і не має повноважень вирішувати питання, віднесені до відання відповідача, як колективного органу. Позивач вказує, що відповідного рішення про включення спірної квартири до числа службових не існує, що свідчить про відсутність правових підстав для перебування спірної квартири у категорії службового житла. Позивач зазначає, що оскільки підприємство, яке отримало спірну квартиру для використання, як службову, припинило своє існування, то відпала потреба у такому використанні спірної квартири, і вона не може більше використовуватись, як службова.                                       

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.12.2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого ним позову до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року є незаконним та необґрунтованим, його висновки не відповідають обставинам справи, при цьому, судом порушено норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що не відповідає обставинам справи та порушує норми матеріального права висновок суду першої інстанції відносно того, що ОСОБА_1 не доведено факту припинення існування Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова. Доводи апеляційної скарги стверджують, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить жодної інформації щодо існування Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова, і вказана обставина беззаперечно свідчить про те, що дана юридична особа припинила своє існування. Доводи апеляційної скарги вказують, що твердження суду першої інстанції відносно того, що Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова створено до запровадження Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і тому інформація про дане підприємство відсутня в реєстрі, не ґрунтується на законі, та є алогічним.   Доводи    апеляційної    скарги    зазначають,    що    Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова створила і ліквідувала Чернігівська міська рада, і тому, саме вона володіє інформацією з даного приводу, але не надає такої інформації. Доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок суду першої інстанції відносно того, що Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова є Комунальним підприємством ”Деснянське” після низки перейменувань, суперечать обставинам справи та не підтверджуються жодними об`єктивними доказами.  Доводи апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції зазначено, що спірна квартира перебуває в оперативному віданні Комунального підприємства ”Деснянське”, що не відповідає обставинам справи та не підтверджується доказами по справі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції не надано відповідної правової оцінки бездіяльності відповідача, яка полягає у тому, що відповідач не розглянув звернення ОСОБА_1 . Відповідь позивачу надана на фірмовому бланку відповідача за підписом секретаря Чернігівської міської ради Хольченкової Н., яка є лише одним із членів виконавчого комітету, і при цьому, не має повноважень вирішувати питання, віднесені до відання відповідача, як колективного органу. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з отриманої відповіді вбачається, що вказана посадова особа органу місцевого самоврядування самостійно та одноособово розглянула заяву ОСОБА_1 , і дійшла висновку щодо її необґрунтованості, хоча в резолютивній частині зазначено про відсутність підстав для розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу виконавчий комітет Чернігівської міської ради просить залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року.
   
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Красненко Ю.В. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги. 

В   судовому   засіданні  апеляційного  суду  представники  відповідача виконавчого комітету Чернігівської міської ради - Ромашко О.О., Католик М.А. просили залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 07.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Чернігівської міської ради із заявою про виключення із числа службових квартири АДРЕСА_1 , надання їй статусу житлової, та закріплення даної квартири за зареєстрованою у ній особою - ОСОБА_1 (а.с.7-8).
Листом №4590/1-10/2020/вих/М-3272-1-09 від 29.05.2020 року щодо розгляду звернення за підписом секретаря міської ради ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд його заяви та про відсутність правових підстав для розгляду питання зміни статусу вказаної службової квартири та закріплення її за ОСОБА_1 (а.с.9, зворот).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
      
Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вказаного висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року фактичним обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.         

Доводи апеляційної скарги зазначають, що не відповідає обставинам справи та порушує норми матеріального права висновок суду першої інстанції відносно того, що ОСОБА_1 не доведено факту припинення існування Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м. Чернігова. Доводи апеляційної скарги стверджують, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить жодної інформації щодо існування Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова, і вказана обставина беззаперечно свідчить про те, що дана юридична особа припинила своє існування. Доводи апеляційної скарги вказують, що твердження суду першої інстанції відносно того, що Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова створено до запровадження Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і тому інформація про дане підприємство відсутня в реєстрі, не ґрунтується на законі, та є алогічним. Доводи   апеляційної   скарги   зазначають,   що   Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова створила і ліквідувала Чернігівська міська рада, і тому, саме вона володіє інформацією з даного приводу, але не надає такої інформації. Доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок суду першої інстанції відносно того, що Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова є Комунальним підприємством ”Деснянське” після низки перейменувань, суперечать обставинам справи та не підтверджуються жодними об`єктивними доказами.  Доводи апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції зазначено, що спірна квартира перебуває в оперативному віданні Комунального підприємства ”Деснянське”, що не відповідає обставинам справи та не підтверджується доказами по справі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції не надано відповідної правової оцінки бездіяльності відповідача, яка полягає у тому, що відповідач не розглянув звернення ОСОБА_1 . Відповідь позивачу надана на фірмовому бланку відповідача за підписом секретаря Чернігівської міської ради Хольченкової Н., яка є лише одним із членів виконавчого комітету, і при цьому, не має повноважень вирішувати питання, віднесені до відання відповідача, як колективного органу. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з отриманої відповіді вбачається, що вказана посадова особа органу місцевого самоврядування самостійно та одноособово розглянула заяву ОСОБА_1 , і дійшла висновку щодо її необґрунтованості, хоча в резолютивній частині зазначено про відсутність підстав для розгляду.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 16.12.2021 року, виходячи із наступного.     
Законом УРСР ”Про підприємництво” від 07.02.1991 року №698-ХІІ було передбачено, що державна реєстрація підприємництва проводиться у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за місцем діяльності або проживання. Згідно цього закону органи державної статистики встановлюють ”коди суб`єкта підприємницької діяльності” у процесі реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності у місцевому виконавчому комітеті.  
З метою забезпечення єдиного державного обліку всіх господарюючих суб`єктів, що є юридичними або фізичними особами (підприємцями), і підлягають відповідно до законодавства державній реєстрації, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.1993 року №538 створено Державний реєстр звітних (статистичних) одиниць України. Пунктом 3 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, розроблення і ведення Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України покладено на Міністерство статистики.
Відповідно до пункту 4 Положення про Державний реєстр звітних (статистичних) одиниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.1993 року №538, до Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України включались відомості про: всі юридичні особи на території України, а також юридичні особи України, що перебувають за її межами; всі розташовані на території України структурні одиниці, що не є юридичними особами, і головні організації яких розташовані за її межами; всі фізичні особи, які займаються підприємницькою діяльністю і проживають на території України, незалежно від їх громадянства.
До 1993 року в Україні діяв Загальносоюзний класифікатор підприємств та організацій. Підприємству або організації при створенні надавався ”код ЗКПО”, після подання звітності органи статистики, галузеві міністерства та відомства формували відокремлені бази даних (реєстри) про підприємства та організації.
У 1996 році ”правонаступником” Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України став Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), який було створено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №118.
Згідно з п.5 даної постанови Кабінету Міністрів України, формування бази даних ЄДРПОУ здійснювалось на основі Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України, із збереженням присвоєних суб`єктам господарської діяльності ідентифікаційних кодів.
Відповідно до п.3 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 118, до ЄДРПОУ включались дані про наступні суб`єкти господарської діяльності: юридичні особи, а також їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи, що розташовані на території України і провадять свою діяльність на підставі законодавства України; юридичні особи, а також їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи, розташовані за межами України, які створені з участю юридичних осіб України і діють відповідно до законодавства іноземних держав.
Згідно з п.2 даного Положення, ЄДРПОУ створювався з метою: забезпечення єдиних принципів ідентифікації суб`єктів господарської діяльності та їх державного обліку в межах інформаційного простору України; здійснення спостережень за структурними змінами в економіці, які відбуваються під час створення суб`єктів господарської діяльності, їх реорганізації та ліквідації; забезпечення державних органів інформацією про суб`єкти господарської діяльності; організації на основі Державного реєстру суцільних і вибіркових статистичних спостережень, одноразових обстежень та переписів.
Таким чином, ЄДРПОУ формувався, в тому числі, з метою класифікації суб`єктів господарювання для здійснення статистичних спостережень за структурними змінами в економіці, які відбуваються під час створення суб`єктів господарської діяльності, їх реорганізації та ліквідації.
Приписами п.4 Положення про ЄДРПОУ передбачено, що інформаційний фонд реєстру включає такі види даних: ідентифікаційні - ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності, що є єдиним для всього інформаційного простору України, та його назва; класифікаційні - дані про галузеву, територіальну, відомчу належність, форму власності та організаційно-правову форму господарювання; довідкові - дані про адресу, телефон, факс, прізвище керівника, засновників (інвесторів), тощо; реєстраційні   -   дані   про  державну  реєстрацію  (перереєстрацію),  спосіб створення,    реорганізацію,    ліквідацію,   тощо;  економічні  -  дані,   які   і характеризують  виробничо-технічні  та фінансово-економічні показники суб`єкта господарської діяльності.
Спрямованість ЄДРПОУ на накопичення статистичної інформації також підтверджується діючим на той час механізмом державної реєстрації суб`єктів господарювання, який передбачав обов`язок органу, який здійснює реєстрацію, після видачі свідоцтва про реєстрацію в десятиденний термін подати відомості про реєстрацію суб`єкта господарювання органу державної статистики (стаття 8 Закону України ”Про підприємництво” у редакції від 22.12.1995 року).
01.01.2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України, ч.4 статті 91 якого встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб, відповідно до статті 4 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, який набрав чинності з 01.07.2004 року, полягає у засвідченні факту створення або припинення юридичної особи шляхом внесення відповідних записів до ЄДР (у першій редакції цього закону).
Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (ЄДР), був створений відповідно до Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” від 15.05.2003 року № 755-IV, що забезпечує накопичення інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, але датою набрання чинності даним законом є 01.07.2004 року.
На даний час продовжує діяти вищевказаний ЄДР, але, при цьому, він вже має іншу розширену назву - Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проводять державну реєстрацію та вносять відомості до ЄДР державні реєстратори за місцезнаходженням  юридичної  особи  або  за  місцем  проживання  фізичної особи-підприємця, відповідно до Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” від 15.05.2003 року №755-IV зі змінами.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 02.10.1991 року №292 ”Про виділення житла громадянам міста, видачу ордерів, затвердження представлених списків, виділення житла громадянам, проживаючим в будинках, які підлягають знесенню і аварійних будинках” вирішено, серед іншого: ”Затвердити спільні рішення адміністрації і профспілкових комітетів підприємств, організацій про виділення житлової площі у звільненому фонді: 5.2. Виробничому об`єднанню житлово-комунального господарства Деснянського району - ОСОБА_2 на службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , на сім`ю з 4 чоловік (він, дружина, син, дочка), без зняття з квартирного обліку на службове житло. Майстер ЖКГ-6. Проживали по АДРЕСА_3 (а.с.10). Матеріали даної цивільної справи містять в собі копію корінця №101 від 15.10.1991 року на ім`я ОСОБА_2 на квартиру за вказаною адресою, з написом: ’’службовий’’ (а.с.10, зворот).
Згідно довідки Управління адміністративних послуг від 15.03.2019 року №2633, станом на 14.03.2019 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (син) (а.с.12). 

Як вбачається з Архівної довідки №17-24/168/1 від 18.08.2020 року, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 18.05.1992 року №143 пункт 2, затверджено Статут та зареєстровано державне комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району, засноване Чернігівською міською Радою народних депутатів, адреса підприємства: м.Чернігів, вул.Ак. Павлова, 13. У пункті 1.1 Статуту державного комунального підприємства житлово-комунального господарства Деснянського району, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 18.05.1992 року №143, зазначено, що державне комунальне підприємство Деснянського об`єднання житлово-комунального господарства є правонаступником Деснянського виробничого об`єднання. Розпорядженням першого заступника Чернігівського міського голови від 29.12.1999 року №605-р, пункт 2.1, затверджено статут та перереєстровано державне комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району в комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району. Рішенням Чернігівської міської ради (дванадцята     сесія    п`ятого    скликання)    від    26.12.2006    року    ”Про перейменування комунального підприємства житлово-комунального господарства Деснянського району” комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району перейменоване у комунальне підприємство ”Деснянське” Чернігівської міської ради (а.с.71).
Як вбачається з листа Комунального підприємства ”Деснянське” Чернігівської міської ради від 13.08.2020 року №01/2-612, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №292 від 02.10.1991 року ”Про виділення житла громадянам міста, видачу ордерів, затвердження представлених списків, виділення житла громадянам проживаючим в будинках, які підлягають знесенню і аварійних будинках” п. 5.2 виділено виробничому об`єднанню житлово-комунального господарства Деснянського району службову двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , майстру ЖКГ-6 ОСОБА_2 (а.с.72-74).
Згідно довідки Комунального підприємства ”Деснянське” Чернігівської міської ради від 03.08.2020 року, виданої заступнику міського голови - керуючому справами виконкому С.І.Фесенку в тому, що Міськжитлооб`єднання міста Чернігова 01.11.1988 року наказом обласного управління житлового господарства №95 від 01.11.1988 року було реорганізовано. Внаслідок реорганізації ремонтно-будівельна дільниця увійшла до складу виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району міста Чернігова. Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова перейменовано в державне комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району міста Чернігова (рішення Чернігівського міськвиконкому №143 від 18.05.1992 року). Державне комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова перереєстровано в комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова (розпорядження міської ради №605р від 29.12.1999 року). Комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району перейменовано в комунальне підприємство ”Деснянське” Чернігівської міської ради (рішення міської ради 12 сесія 5 скликання від 26.12.2006 року) (а.с.75).

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що відповідно до пункту 3 Положення про виключення з числа службових жилих приміщень в місті Чернігові, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради №30/VII-7 від 26.04.2018 року, рішення про виключення спірної квартири з числа службових може бути прийнято за клопотанням комунального підприємства ”Деснянське” Чернігівської міської ради, в оперативному віданні якого перебуває спірна квартира.

На підставі фактичних обставин справи та норм права, які регламентують спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову ОСОБА_1 , в якому позивач просив: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чернігівської міської ради Чернігівської області щодо нерозгляду його заяви від 07.05.2020 року про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , надання квартирі АДРЕСА_1 статусу житлової, закріплення квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; зобов`язати виконавчий комітет Чернігівської міської ради Чернігівської області прийняти рішення про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , надання квартирі АДРЕСА_1 статусу житлової, закріплення квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . 

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що позивачу на його заяву від 07.05.2020 року про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , надання квартирі АДРЕСА_1 статусу житлової, закріплення квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , відповідачем було надано відповідь ’’Щодо розгляду звернення’’, а саме, лист №4590/1-10/2020/вих/М-3272-1-09 від 29.05.2020 року, з дотриманням норм Закону України ’’Про звернення громадян’’.
При цьому, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні від 16.12.2020 року, що позивачем в ході судового розгляду даної справи не доведено факту ліквідації Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району, в оперативному віданні якого перебувала спірна квартира, як вбачається із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №292 від 02.10.1991 року. Судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті було обґрунтовано прийнято до уваги довідку Комунального підприємства ”Деснянське” Чернігівської міської ради від 03.08.2020 року, видану заступнику міського голови - керуючому справами виконкому С.І.Фесенку  в  тому, що Міськжитлооб`єднання міста Чернігова 01.11.1988 року  наказом   обласного   управління   житлового  господарства  № 95  від 01.11.1988  року  було  реорганізовано. Внаслідок реорганізації ремонтно-будівельна дільниця увійшла до складу виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району міста Чернігова. Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова перейменовано в державне комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району міста Чернігова (рішення Чернігівського міськвиконкому №143 від 18.05.1992 року). Державне комунальне підприємство житлово-комунального   господарства   Деснянського   району  м.Чернігова перереєстровано   в   комунальне   підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району м.Чернігова (розпорядження міської ради №605р від 29.12.1999 року). Комунальне підприємство житлово-комунального господарства Деснянського району перейменовано в комунальне підприємство ”Деснянське” Чернігівської міської ради (рішення міської ради 12 сесія 5 скликання від 26.12.2006 року) (а.с.75).

Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції не надано відповідної правової оцінки бездіяльності відповідача, яка полягає у тому, що відповідач не розглянув звернення ОСОБА_1 щодо квартири АДРЕСА_1 . Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідь позивачу надана на фірмовому бланку відповідача за підписом секретаря Чернігівської міської ради Хольченкової Н., яка є лише одним із членів виконавчого комітету, і при цьому, не має повноважень вирішувати питання, віднесені до відання відповідача, як колективного органу. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з отриманої відповіді вбачається, що вказана посадова особа органу місцевого самоврядування самостійно та одноособово розглянула заяву ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року, виходячи із наступного.   
Розпорядженням міського голови №80-р від 05.06.2020 року (а.с.48) затверджено функціональні повноваження міського голови, секретаря міської ради, першого заступника міського голови, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, згідно з додатком 1. Додаток 1 до розпорядження міського голови 05.06.2020 року №80-р (а.с.49-63), містить в собі Розділ ІІ. Секретар міської ради ОСОБА_5 , яким визначено функціональні повноваження секретаря міської ради ОСОБА_5 . А саме, п.2.8. Розділу ІІ вказаного Додатку 1 до розпорядження міського голови 05.06.2020 року №80-р регламентовано, що секретар міської ради ОСОБА_5 у межах чинного законодавства відає, серед іншого, питаннями: управління майном територіальної громади міста, зокрема, у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження комунального майна; житлового стану, оформлення квартирного обліку; приватизації житлового фонду; розподілу житлової площі, збудованої за рахунок централізованих та нецентралізованих коштів з дольовою участю підприємств, організацій, установ, фізичних осіб чи житлово-будівельних кооперативів; розподілом соціального житла, перерозподілом звільненої житлової площі службового житла, для тимчасового проживання, тощо. 
Надаючи ОСОБА_1 відповідь на його вищевказану заяву від 07.05.2020 року листом №4590/1-10/2020/вих/М-3272-1-09 від 29.05.2020 року (а.с.9,зворот), секретар міської ради ОСОБА_5 діяла в межах чинного законодавства, зокрема, Закону України ”Про звернення громадян”, та в межах своїх повноважень, визначених розпорядженням міського голови від 05.06.2020 року №80-р ”Про функціональні повноваження міського голови, секретаря міської ради, першого заступника міського голови, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради”. При цьому, секретарем міської ради Хольченковою Н.М. не розглядалось по суті викладене в заяві ОСОБА_1 питання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , надання їй статусу житлової та закріплення вказаної квартири за зареєстрованою в ній особою - ОСОБА_1 , оскільки це питання належить до компетенції виконавчого комітету Чернігівської   міської   ради.   Як   вбачається  з  даного  листа,  секретарем міської  ради Хольченковою Н.М. було зазначено, що оскільки виробниче об`єднання житлово-комунального господарства Деснянського району, в оперативному відданні якого перебувала вказана службова квартира, не ліквідовано, а перейменовано в Комунальне підприємство ’’Деснянське’’ Чернігівської міської ради рішенням Чернігівської міської ради від 26.12.2006 року, то розглядати питання зміни статусу вказаної службової квартири за заявою ОСОБА_1 та закріплення даної квартири за ОСОБА_1 виконавчий комітет міської ради не має правових підстав. 

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 16.12.2020 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих обставин, на які учасники судового розгляду даної справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                               
                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 грудня 2020 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 05.04.2021 року.  

Головуючий:                                           Судді: