ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 р.	Справа № 520/10959/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків,  по справі № 520/10959/2020
          за позовом            Приватного акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв`язок"  
          до            Головного управління ДПС у Харківській області                    
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ
Приватне акціонерне товариство "Харківський електротехнічний завод "Трансзв`язок"  (далі - позивач, ПАТ "ХЕЗ "Трансзв`язок") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДПС України у Харківській області, контролюючий орган), в якій просило суд: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 00000680503 за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 2643005.00 грн, з них 2114404.00 грн - за податковими зобов`язаннями, 528601.00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 №00000690503 за платежем Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є держана власність у сумі 4644584.00 грн; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 00006963307 з податку на доходи фізичних осіб в частині суми 1175581.29 грн. зайво нарахованих штрафних (фінансових) санкцій та в частині суми 302331.76 грн надмірно нарахованої пені; 
- стягнути судові витрати у сумі 63060,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про безпідставність висновків акту перевірки про порушення позивачем пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5.4 П(с)БО 25 “Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва”, за рахунок викривлення змісту господарських операцій 2015 року по проведенню уцінки запасів до їх первісної вартості на підставі наказу ПрАТ “Завод "Трансзв`язок" від 22.09.2015 р. №141, недотримання положень п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України в частині збільшення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2016 рік на суму 5723958 грн внаслідок невизнання від`ємного значення з податку на прибуток за 2015 рік, яке було задекларовано по строку 29.02.2016, безпідставного виключення з собівартості реалізованої продукції адміністративних витрат, витрат на збут та прибутку на загальну суму 9242255 грн через використання контролюючим органом планових калькуляцій у якості первинних документів, які не можуть свідчити про недотримання та/або порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні витрат за 2016-2017 роки, у зв`язку з чим неправомірно збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 2643005 гривень, у тому числі за податковими зобов`язаннями 2114404 гривень і за штрафними санкціями 528601 гривень. 
Також вважає, що  контролюючим органом неправомірно збільшено фінансовий результат до оподаткування за 2016, 2017 та 2018 роки, а за 2018 рік застосовано базовий норматив відрахування частки прибутку у розмірі 90 відсотків за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства замість 50 відсотків, як це було передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 363 “Про затвердження базового нормативу відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави”. 
Погоджуючись з розміром заборгованості підприємства щодо нарахованого, утриманого, але не сплаченого до бюджету станом на 31.08.2019 р. податку на доходи фізичних осіб у сумі 5 231 515,19 грн, яка своєчасно відображена по кредиту рахунку 6411 “Розрахунки по податку на доходи фізичних осіб”, позивач заперечує розмір нарахованих сум грошових зобов`язань за штрафними санкціями (2262207,55 грн) і суми пені (930780,14 грн) з посиланням на невідповідність методики нарахування вказаних сум за період з 01.04.2017 по 30.09.2019 чинному законодавству.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/10959/2020 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 00000690503 за платежем Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є держана власність у сумі 4644584.00 грн.
В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.
Позивач та відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просили суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/10959/2020, прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги апеляційних скарг.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 апеляційну скаргу апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв`язок"   задоволено.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від  20.01.2021 по справі №  520/10959/2020  скасовано.
Прийняти нову постанову, якою позов Приватного акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв`язок" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 00000680503 за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 2643005.00 грн, з яких 2114404.00 грн - за податковими зобов`язаннями, 528601.00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 №00000690503 за платежем Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є держана власність у сумі 4644584.00 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.04.2020 № 00006963307 з податку на доходи фізичних осіб в частині нарахованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1175581.29 грн та в частині нарахованої пені у розмірі 302331.76 грн. 
Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв`язок" (61009, м.Харків, вул.Достоєвського, 16, код ЄДРПОУ 01056735) за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ 43983495) судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги відповідно у загальному розмірі 52 550 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі № 520/10959/2020 доповнено резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі № 520/10959/2020 абзацом наступного змісту: 
"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) на користь ПАТ "Харківський електротехнічний завод «Трансзв`язок» (ЄДРПОУ 01056735) 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Представник відповідача, не погодившись із додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі № 520/10959/2020, подав апеляційну скаргу, в якій, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на приписи ч.ч. 5,6 ст. 134, ч.7 ст. 139 КАС України та правовий висновок Верховного Суду у справі № 821/15947/17, вказує, що надані представником позивача опис наданих послуг лише зазначають, що було надано юридичні консультації, проведено аналіз судової практики, підготовано та подано позовну заяву та прийнято участь у судових засіданнях, однак, документально не підтверджено, що саме такі дії було вчинено і в такому обсязі, та, взагалі не зазначено скільки годин/хвилин було витрачено на здійснення тих чи інших дій, що не надає можливості об`єктивно визначити вартість таких послуг. У зв`язку з чим, посилаючись на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 28.11.2012 по справі «Лавентс проти Латвії», стверджує, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн не підтверджений належними аргументами, які б доводили необхідність та неминучість понесення правничих витрат, а також невідомо як саме було розраховано адвокатом розмір гонорару, який підприємство просить відшкодувати. 
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що у строки, встановлені судом, позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення судових витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження  понесених судових витрат позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 07.08.2020, додаткова угода № 1 до договору від 29.12.2020, акт надання правової допомоги до договору від 07.08. 2020 від 21.01.2021 року, платіжні доручення  № 6502 від 13.08.2020 та № 67 від 21.01.2021 на оплату 40 тис. грн.
Відповідно до пункту 5.1-5.3 Договору за правову допомогу, передбачену п.1.2  Договору клієнт сплачує адвокату винагороду, розмір якої є договірною та становить 40000 грн; грошова винагорода сплачується шляхом передплати у розмірі 50 % протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору та 50 % протягом п`яти дня з дня винесення рішення по справі.
Отже розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Задовольняючи частково заяву представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ПАТ "Харківський електротехнічний завод «Трансзв`язок» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн, суд першої інстанції, виходив з того, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 40000 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи, однак, враховуючи часткове задоволення позову, пропорційно до розміру задоволеної частини позову належними є витрати у сумі 10000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.308  КАС України  суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення вказаної заяви представника позивача, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3  ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).
Відповідно до ч.3, 4 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).
Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).
З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на суму 40 000,00 грн позивачем до заяви від 25.01.2021 додано договір про надання правової допомоги від 07.08.2020, додаткову угоду №1 від 29.12.2020 до вказаного договору, акт про надання правової допомоги від 21.01.2021 до договору від 07.08.2020, копію платіжного доручення № 6502 від 13.08.2020 про сплату ПрАТ «ЗАВОД «ТРАНСЗВ`ЯЗОК» на рахунок ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20 000 грн.
Так, відповідно до  п 1.2 вказаного договору про надання правової допомоги від 07.08.2020 адвокат відповідно до  узгоджених сторонами  доручень надає клієнту перелік послуг: надання юридичних консультацій щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку, аналіз судової практики щодо аналогічних справ, підготовка документів та позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, отриманих ПрАТ «Трансв`язок» на підставі акту перевірки від 23.03.2020 № 930/20-40-05-03-08/01056735 до ДПС України, участь у судових засіданнях, представлення інтересів довірителя з усіма правами, які надано заявнику, скаржнику.
За визначенням пункту 5.1-5.3 вказаного договору за правову допомогу, передбачену  п.1.2  Договору клієнт сплачує адвокату  винагороду , розмір  якої є договірною та становить 40000 грн. Грошова винагорода сплачується у наступному порядку: передплата у розмірі 50 % протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору та 50 % протягом п`яти банківських днів з моменту винесення рішення Харківським окружним адміністративним судом за позовом до ГУ ДПС у Харківській області.
Відповідно до п. 5.5 вказаного договору при належному виконанні умов цього договору, сторони підписують Акт про надання правової допомоги. 
Так, дослідивши зміст вказаного акту про надання правової допомоги від 07.08.2020 до договору від 07.08.2020, судом встановлено, що позивачем отримано наступні послуги адвоката: 
- надання юридичних консультацій щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку;
проведення аналізу судової практики щодо аналогічних справ;
підготовка та подання документів та позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, отриманих ПрАТ «Трансзв`язок» на підставі Акту перевірки від 23.03.2020р. № 930/20-40-05-03- 08/01056735 до ГУ ДПС у Харківській області, підготовка та подання відповіді на відзив, подання заяви та клопотання під час розгляду справи;
прийняття участі у судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суді в якості представника позивача при розгляді справи за позовом ПрАТ «Трансзв`язок» до ГУ ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.
Розмір винагороди (гонорару) Адвоката за цим актом становить 40 000 грн.
Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
На виконання вимог ч.7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (вказаний висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, якп викладена в постанові  від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Так, представник відповідача в поданих до суду першої інстанції запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та в апеляційній скарзі на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021, в обґрунтування заперечень щодо задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн вказав на те, що розмір витрат, який стягнуто судом, не підтверджено належними аргументами, які б доводили неминучість їх понесення та не надано документального підтвердження, що саме такі дії були вчинені адвокатом і в такому обсязі та взагалі не зазначено скільки годин/хвилин витрачено на здійснення тих чи інших дій, що не надає можливості об`єктивно визначити вартість таких послуг.
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у КАС, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.
З приводу заявлених до відшкодування представником позивача витрат на правничу допомогу за надання юридичних консультацій щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку та проведення аналізу судової практики щодо аналогічних справ, за надання послуг з підготовки та подання документів та позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, отриманих ПрАТ «Трансзв`язок» на підставі акту перевірки від 23.03.2020р. № 930/20-40-05-03-08/01056735 до ГУ ДПС у Харківській області, підготовки та подання відповіді на відзив, колегія суддів, враховуючи складність справи, що розглядається, ціну позову, що становить 8 765 502,05 грн, значення справи для позивача, а також обсяг інформації, яку необхідно було опрацювати представнику позивача для підготовки до складання позовної заяви та відповіді на відзив, вважає вказані витрати на правничу допомогу співмірними, такими, що мають розумний розмір та підтверджені документально.
Обґрунтованим належним чином є і відшкодування витрат на правничу допомогу за надання послуг з підготовки та подання заяви та клопотання під час розгляду справи, оскільки матеріалами справи підтверджено складання представником позивача вказаних документів, а саме клопотань про долучення документів до матеріалів справи (т. 3 а.с. 179 з додатками на 4-х арк., т.4 а.с. 3 з додатками на 456-х арк.), клопотання про відкладення розгляду справи (т. 5 а.с. 223-224) та безпосередньо заяви про ухвалення додаткового рішення (т.6 а.с. 17-20).  
Так само підлягають відшкодуванню і витрати за прийняття представником позивача участі у судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суді при розгляді справи за позовом ПрАТ «Трансзв`язок» до ГУ ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, як такі, що підтверджені наявними в матеріалах справи протоколами судових засідань участі останнього в судових засіданнях від 12.10.2020, 26.10.2020, 10.11.2020, 23.11.2020, 15.12.2020, 12.01.2021 та 20.01.2021.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що наведені в акті про надання правової допомоги від 21.01.2021 послуги є видами правничої допомоги, які можливо віднести до складу витрат на правничу допомогу за вказаним актом до договору від 07.08.2020, і суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що у справі витрати на правову допомогу в сумі 40000 грн є реальними понесеними та такими, що підтведжуються належними та допустимими доказами у справі.
Разом з цим, суд першої інстанції з посиланням на ч.1 ст.139 КАС України зменшив розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача, до 10000 грн (пропорційно до задоволеної частини позову). 
Колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача (в частині задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу на суму 10000 грн), враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті про надання правової допомоги, умови такого договору в частині визначення гонорару адвоката у фіксованому розмірі, неподання позивачем апеляційної скарги на вказане додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу (на суму 30000 грн), погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача суми у розмірі 10 000 грн, яка вочевидь є співмірною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи, ціну позову (8 765 502,05 грн.), а також значення даної справи для позивача.
Посилання відповідача на те, що у наданих представником позивача документах на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу відсутні відомості про час, витрачений на здійснення тих чи інших дій не є обставиною, яка вказує про безпідставність стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінювався в залежності від витраченого адвокатом часу.
Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 04.06.2021 у справі №380/887/20.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 - без змін.
Керуючись ст.ст.134, 139, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України  залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі № 520/10959/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова