ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2788/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                                  Чаку Є.В., 
                 суддів:                                                                                        Федотова І.В., Коротких А.Ю.
                 за участю секретаря                                                                           Ковтун К.В.                                                            
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коврайської Другої сільської ради Золотоніського району Черкаської області  про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
          
          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №580/2788/20 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Коврайської Другої сільської ради Золотоніського району Черкаської області, зобов`язано відповідача поаторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2020 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовно площею 2,000 га,  у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адмінмежах Коврайської Другої сільської ради, та прийняти в межах, порядку, спосіб та строки, визначені чинним законодавством, рішення з наслідками розгляду заяви.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року за заявою позивача було замінено боржника у виконавчих листах Черкаського окружного адміністративного суду від 15.01.2021, а саме Коврайську Другу сільську раду замінено на Гельмязівську сільську раду.
Надалі, Гельмязівська сільська рада звернулася до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист Черкаського окружного  адміністративного суду від 15.01.2021 №580/2788/20.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року відмовлено повністю у задоволенні заяви Гельмязівської сільської ради.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою,  Гельмязівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист Черкаського окружного  адміністративного суду від 15.01.2021 №580/2788/20.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває у відпустці.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.
Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду  необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 129-1 Конституції України  судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у адміністративних справах та рішень інших органів, внормовані  Розділом ІV КАС України.
Статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною другою  статті 372 КАС України  встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Частиною четвертою  статті 372 КАС України  встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно із  Законом України «Про виконавче провадження»  примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
З наведених положень законодавства випливає, що судове рішення є обов`язковим як для учасників справи, так і їх правонаступників, підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.
Так, відповідно до  статті 374 КАС України  суд, який видав виконавчий документ, може за заявою        стягувача або        боржника        виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ч. 2  ст. 374 КАС України  суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
За змістом наведеної норми однією з підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання є його добровільне виконання.
Відповідно до  статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Таке законодавче визначення виконавчого провадження характеризує його як виключно примусове виконання судових рішень, а тому факт відкриття виконавчого провадження розпочинає процедуру саме примусового виконання судового рішення. Виключення в цій частині становлять рішення про стягнення періодичних платежів, для яких  статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження»  передбачено добровільне виконання.
Крім того,  статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»  передбачено виключний перелік підстав закінчення виконавчого провадження, серед яких відсутня така підстава як добровільне виконання рішення.
За такого правового регулювання судові рішення, крім рішень про стягнення періодичних платежів, можуть бути виконані добровільно, виключно до моменту відкриття виконавчого провадження. Закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення свідчить про те, що судове рішення було виконане примусово.
З поданої Гельмязівською сільською радою заяви судом встановлено, що підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є виконання останнім судового рішення у добровільному порядку, шляхом прийняття рішення від 25.02.2021 №7-116/VII, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.
У апеляційній скарзі Гельмязівська сільська рада зазначила, що відсутні підстави для примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №580/2788/20 та відповідно відсутні підстави для стягнення з Гельмязівської сільської ради виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.
Колегія суддів перевіривши матеріали справи встановила, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №580/2788/20 набрало законної сили 30.11.2020. 
Виконавчий лист  виданий судом за заявою позивача без порушень.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25.02.2021 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №580/2788/20 виданого 15.01.2021.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що перевірка стану виконання рішення суду під час примусового його виконання є дискреційними повноваженнями виконавця.
Колегія суддів зазначає, що метою звернення позивача до суду з позовом було отримання ним дозволу на розробку проекту землеустрою. 
Рішенням від 25.02.2021 №7-116/VII, на яке посилається апелянт, було відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, тобто фактично вимоги позивача не були задоволені, а тому підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з його добровільним виконанням відсутні. 
При цьому, оцінка законності рішення Гельмязівської сільської ради від 25.02.2021 №7-116/VII може бути надана судом лише за наслідками вирішення спору щодо оскарження вказаного рішення у судовому порядку.
Колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається заявник, не утворюють підстав, з якими  стаття 374 КАС України, пов`язує визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на що суд вважає, що підстави для задоволення заяви Гельмязівської сільської ради про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відсутні, а тому у задоволенні такої заяви слід відмовити.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                               Є.В. Чаку

         Судді:                                                                                            І.В. Федотов

                                                                                                                А.Ю. Коротких