П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  686/31581/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Карплюк О.І. 
          Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 
28 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Моніча Б.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на  рішення   Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області  від  23 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про  скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня  2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вважає оскаржувану постанову, винесену з порушенням його прав та діючого законодавства, незаконною та не обґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи у відповідності до вимог ст. 313 КАС України.
Представник позивача, який з"явився до суду, не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду без його участі.
На підставі статті 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що постановою інспектора управління патрульної поліції в Хмельницькій області Харчука М.В. від 10 грудня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за те, що він в цей день близько 10 години 35 хвилин, на автодорозі М12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка 253 км + 800 м, перебуваючи на посаді майстра ПрАТ «Хмельницьке ШБУ №56», не прийняв своєчасних заходів по відновленню безпечних умов дорожнього руху, а саме: не усунув зимову слизькість на автодорозі М12 до повної ліквідації, чим допустив порушення вимог п. 3.1.18. ДСТУ 3587-97 та п. 1.5. Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1  звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КпАП України.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів враховує наступне.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, в ході розгляду даної справи встановлено, що підставою для складання постанови серії ДП18 №680313 від 10.12.2020 року була дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Volkswagen Passat В5 д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки Ssang Yong д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до інформації про вчинення кримінального правопорушення, що було зареєстровано у Журналі Єдиного Обліку Хмельницького районного відділення поліції Хмельницького відділу ГУНП в Хмельницькій області за № 7307 встановлено, що 10.12.2020 року об 09 год. 35 хв. на автомобільній дорозі М-12 поблизу с. Хоминці, водій Volkswagen Passat В5 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в напрямку м.Хмельницький не врахував дорожньої обстановки не вибрав безпечної швидкості руху, перетнув суцільну дорожню розмітку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки Ssang Yong д.н.з. НОМЕР_2 .
В подальшому, об 10 год. 35 хв. того ж дня, працівниками Управління патрульної поліції в Хмельницькій області було складено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, відповідно до якого, було проведено обстеження ділянки автомобільної дороги М12 Стрий -Тернопіль- Кропивницький - Знам`янка 233 км+ 700 м - 233 км+ 850 м.
У пункті 2 Акту зазначено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, та вказані наступні показники:
- коефіцієнт зчеплення проїжджої частини - відсутні відомості;
- визначено методом - «візуально»;
- відсоток наявності ожеледиці - відомості відсутні;
- ковзання - ожеледиця.
В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що працівники Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Акт обстеження ділянки дороги де сталося дорожньо-транспортна пригода за участі Volkswagen Passat В5 д.н.з. НОМЕР_1 та Ssang Yong д.н.з. НОМЕР_2 , складено з порушенням встановлених вимог закону. 
З даного приводу колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.
Частиною 1ст.140 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.
Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 визначено, що під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт) КУпАП, до нього необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично- шляхової мережі з відповідними замірами та схемою.
Проте, як вбачається з оскаржуваного рішення суду першої інстанції, судом не взято до уваги та не надано оцінку того, що у Акті обстеження ділянки вулично-шляхової від 10.12.2020 року відсутнє посилання на коефіцієнт зчеплення гуми коліс автомобілів і дорожнього покриття, а є лише вказівка на те, що наявна ожеледиця. 
Окрім того, Акт не містить відповідних замірів асфальтного покриття автомобільної дороги М12 Стрий -Тернопіль- Кропивницький - Знам`янка 233 км+ 700 м - 233 км+ 850 м., при цьому, стан дороги на слизькість визначено інспектором візуально, що колегія суддів вважає недостатнім доказом для визначення стану слизькості автодороги і не вказує на можливість визначення коефіцієнту зчеплення коліс автомобіля з дорожнім покриттям. Більше того, не міститься таких відомостей і у постанові серії ДП18 №680313 від 10.12.2020 року.
Також, апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції не взято до уваги надані позивачем докази, а саме відомості, що вказані у Журналі №1 та Журналі №2, які підтверджують інформацію про рух транспортних засобів з метою експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Хмельницькій області за № 164/19, які були долучена під час розгляду справи у суді першої інстанції.
З даного приводу колегією суддів встановлено, що 21.10.2019          року між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області та ПрАТ «Хмельницьке ШБУ №56» було укладеного договір на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Хмельницькій області за № 164/19.
У пункті 1.2. Договору експлуатаційного утримання, сторони визначили, що у Додатку № 1 вказується перелік доріг (ділянок) на яких будуть надаватися послуги.
Поміж іншого встановлено, що на виконання умов Договору експлуатаційного утримання ПрАТ «Хмельницьке ШБУ №56» здійснює ведення Журналів №1 та № 2 у порядку, що визначений нормами ПГ. 1-218-113:2009 та ПГ 218-2005 "Єдині правила зимового утримання автомобільних доріг".
Зокрема, відповідно до Журналу № 1 під порядковим номером 35 був здійснений запис від 10.12.2020 року, відповідно до якого: температура повітря «-4»; вид опадів- без опадів; час виявлення зимової слизькості - 05 год. 00 хв.; час закінчення робіт з ліквідації зимової слизькості - 7 год. 10 хв.; адреса виконання робіт: початок - 0+000, 253+000, закінчення - 3 км+ 254м, 192 км+607м.
Для попередження дорожньо-транспортних пригод 10.12.2020 року об 05 год. 00 хв. здійснено виїзд дорожньої техніки, а саме автомобіля ІУЕСО д.н.з. НОМЕР_3 із м. Хмельницький, а також об 05 год. 40 хв. було здійснено виїзд дорожньої техніки ІУЕСО д.н.з. НОМЕР_4 із с. Лозова Волочиського району Хмельницької області, про що були здійснені записи до Журналу №2.
Державний стандарт України 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» (далі - ДСТУ 3587-97) передбачає, що усунення зимової слизькості на автомобільних дорогах загального користування здійснюється з моменту її виявлення до повної ліквідації.
Додатком «Б» до ДСТУ 3587-97 встановлені  терміни ліквідації зимової слизькості на 100 км дороги, не більше ніж від 4 до 15 годин в залежності середньорічної добової інтенсивності руху автомобілів.
Відповідно до п. 3.1.17 ДСТУ 3587-97 роботи з усунення зимової слизькості на автомобільних дорогах повинні проводитися у такій послідовності: - наземні пішохідні переходи, затяжні підйоми і спуски, криві малого радіуса або їх сполучення в плані і поздовжньому профілі, ділянки доріг з незабезпеченою видимістю у плані та поздовжньому профілі, штучні споруди із звуженою проїзною частиною, криві в плані з відсутністю віражу, майданчики зупинок маршрутних транспортних засобів, майданчики для короткочасної зупинки маршрутних транспортних засобів, що безпосередньо прилягають до проїзної частини доріг, місця злиття, переплетення і розгалуження транспортних потоків; - інші ділянки доріг державного значення.
Також, п. 3.1.15 встановлені вимоги щодо складу (об`єму) речовин для ліквідації зимової слизькості залежно від температури повітря витрата на оброблення дорожнього покриття вулиць і доріг населених пунктів протиковзними матеріалами і сумішами.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, відповідачем порушення конкретного пункт ДСТУ 3587-97 не зазначено.
Під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вищезазначеним обставинам, не врахував вказані докази позивача під час прийняття оскаржуваного рішення, а також не обгрунтував, чому такі докази не взято до уваги.
За змістом ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою)/судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В порушення вимог ст. 90 КАС України, суд першої інстанції не надав належної оцінки поданим позивачем доказам, зокрема, відомостям, що вказані у Журналі №1 та Журналі №2, які підтверджують інформацію про рух транспортних засобів з метою експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Хмельницькій області за № 164/19, а також наявним в матеріалах справи витягах з програмного забезпечення FORD моніторигну про рух автомобіля  IVECO TRAKKER AD 410Т41 з фіксацією дати та часу перетину відповідного відрізку дороги, тощо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 140 КУпАП. Зокрема, не надано жодного належного та допустимого доказу того, що позивач не прийняв своєчасних заходів по відновленню безпечних умов дорожнього руху, а саме: не усунув зимову слизькість на автодорозі М12 до повної ліквідації, чим допустив порушення вимог п. 3.1.18. ДСТУ 3587-97 та п. 1.5. Правил дорожнього руху України.
В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Факт правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки доведено, що оскаржувана постанова відповідача у спірних правовідносинах не відповідає критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови Інспектора управління патрульної поліції в Хмельницькій області Харчука М.В. від 10 грудня 2020 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., та з метою дотримання вимог ч.3 ст. 286 КАС України, закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2021 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора управління патрульної поліції в Хмельницькій області Харчука М.В. від 10 грудня 2020 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Моніч Б.С.