Справа № 942/1430/20 
Провадження № 22-ц/810/117/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року                                                      місто Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Стахової Н. В.,
суддів:  Луганської В. М., Назарової М. В.,
за участю секретаря 
судового засідання: Залюшного О. Г.,
учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Новобілянська сільська рада Новопсковського району Луганської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Матвєєва Тетяна Сергіївна, 
на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 28 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Стеценко О.С. в приміщенні того ж суду 
за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Новобілянська сільська рада Новопсковського району Луганської області,
                                       в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
В обґрунтування заяви заявниця посилалася на те, що є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не перебували у шлюбі, але проживали спільно у період з січня 1964 року по вересень 1964 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_1 . 26 вересня 1964 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилися ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті дружини ОСОБА_2 проживав разом з заявницею за адресою: АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали у користуванні спільні речі вжитку, ОСОБА_1 здійснювала поховання свого батька, у неї залишилися документи на нерухоме майно та свідоцтво про смерть батька. Факт встановлення батьківства потрібний заявниці для оформлення права на спадкове майно, що залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 28 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити заяву.
Доводами апеляційної скарги є те, що показаннями свідків було достовірно підтверджено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_7 , який є двоюрідним братом померлого ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 . Окрім того, факт батьківства також підтверджується актом вуличного депутата від 11 жовтня 2018 року, довідкою Новобілянської сільської ради Новопсковського району від 11 жовтня 2018 року. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. 
В судове засідання заявниця та представник заінтересованої особи не з`явилися, належним чином і в установленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. 
Від представника заявниці ОСОБА_8 надійшла письмова заява, в якій вона просила слухати справи за відсутності заявниці та представника, апеляційну скаргу просила задовольнити. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зауважує наступне. 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що акт підтвердження проживання від 11.10.2018 підтверджує лише фактичне проживання ОСОБА_2 разом ОСОБА_1 з 2006 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 та не є достатнім доказом для встановлення факту батьківства. Показання свідків, допитаних у судовому засіданні, доводять лише факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Проміжок часу, який мати заявниці та ОСОБА_2 проживали разом, свідки зазначають різний, показання свідків не узгоджуються між собою та не є достатніми. Крім того, заявником не доведено факт спільного виховання та утримання батьками дитини. За своє життя ОСОБА_2 не визнавав батьківство відносно ОСОБА_1 , з відповідними вимогами про встановлення батьківства не зверталася і мати заявника.
Колегія суддів вважає цей висновок суду першої інстанції правильним, оскільки він відповідає встановленим обставинами справи та правильно застосованим до правовідносин сторін нормам матеріального та процесуального права, та зауважує наступне.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.04.1964 Новобілянським сільським ЗАГС Білокуракинського району Луганської області, ОСОБА_1 народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «мати» зазначено ОСОБА_3 , в графі «батько» відомості відсутні. 
Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого 26.09.1964 Новобилянською сільською радою Білокуракинського району Луганської області ОСОБА_2 та ОСОБА_9 одружилися 26.09.1964, актовий запис № 20.
Від даного шлюбу подружжя мало двох дітей, що підтверджено довідкою № 387, виданою 27.04.2017 виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що видана ОСОБА_6 , в тому що він з 2000 року проживає, але не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою разом з ним проживали і були зареєстровані: сестра – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_4 , батько – ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 29.11.2005 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 05.05.2011 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області.
ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , виданого 20.11.2017 Новобилянською сільською радою Новопсковського району Луганської області.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 15.08.2012 виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області. 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: земельної ділянки, площею 1,8500 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 272314 від 09.06.2011 та земельної ділянки площею 6,17 га, яка розташована на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 027526 від 12.07.2000.
З копії спадкової справи № 45/2019, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що 07.06.2019 із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 звернулася ОСОБА_1 . 
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2020 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , оскільки заявницею пропущений строк для прийняття спадщини та нотаріусу не надані документи, які підтверджують родинні відносини померлого ОСОБА_2 та заявниці. 
З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 56444369 та № 56444385 від 07.06.2019 вбачається, що заповіту/спадкового договору після ОСОБА_2 не зареєстровано.
Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 56444443 від 07.06.2019 зареєстровано спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 64294407 після спадкодавця ОСОБА_2 .
З довідки № 971 від 11.10.2018, виданої виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, вбачається, що згідно даних обліку Новобілянської сільської ради Мекка П.І., знятий з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю. Згідно акту підтвердження факту проживання від 11.10.2018 ОСОБА_2 з 2006 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 . На час смерті вони проживали разом та вели спільне господарство.
Згідно акту про підтвердження факту проживання від 11.10.2018 комісія у складі депутата сільської ради ОСОБА_10 , сусідів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтвердили фактичне проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 з 2006 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з ОСОБА_1 . На день смерті проживали разом та вели спільне господарство.
Метою пред`явлення вказаної заяви про встановлення факту батьківства ОСОБА_1 зазначила необхідність оформлення права на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 .
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.
Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті     53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.
При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася    до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Оскільки ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 то вказані правовідносини регулюються нормами КпШС України, що правильно установлено судом першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 53 КпШС України у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-416Зсв18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18).
Зібрані у даній справі докази в їх сукупності, а саме показання свідків не містять достовірного підтвердження визнання ОСОБА_2 себе батьком ОСОБА_1 , спільного проживання й ведення спільного господарства померлим та матір`ю заявниці до її народження, спільного виховання або утримання ними дитини, а саме по собі зазначення свідками про спільне проживання не дають підстав вважати зазначені обставини установленими. 
Крім того, показання свідків різняться у зазначенні проміжку часу, у який мати заявниці та ОСОБА_2 спільно проживали.
Надані заявницею акт про підтвердження факту проживання від 11 жовтня 2018 року та довідка Новобілянської сільської ради Новопсковського району від 11 жовтня 2018 року, також не підтверджують факт батьківства, оскільки свідчать лише про спільне проживання заявниці та ОСОБА_2 . 
З огляду на наведене правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для встановлення батьківства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду  зроблені у відповідності до обставин, що встановлені в ході судового розгляду, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Матвєєва Тетяна Сергіївназалишити без задоволення.
Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 28 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції. 
Дата складення повного тексту постанови – 25 червня 2021 року.

Головуючий

Судді: