ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4837/21 Справа № 204/1540/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В.Ю. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 19

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютого 2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.
26 лютого 2021 року разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд винести ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дії по відчуженню, переоформленню та державної реєстрації, реєстраційних дій пов`язаних із реєстрацією та перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборони внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з відкриттям розділу), вчинення відчуження у примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій), щодо майна:
- 47/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,
- земельної ділянки площею 0,0403 га, розташованої: АДРЕСА_2 , кадастровий номер; 1221486800:01:301:0100.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року заяву задоволено та ухвалено заборонити вчинення будь-яких дії по відчуженню, переоформленню та державної реєстрації, реєстраційних дій пов`язаних із реєстрацією та перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборони внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з відкриттям розділу), вчинення відчуження у примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій), щодо майна: - 47/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - земельної ділянки площею 0,0403 га, розташованої: АДРЕСА_2 , кадастровий номер; 1221486800:01:301:0100.
Ухвала суду мотивованао тим, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважав, що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог у обраний спосіб в разі можливого задоволення позову. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що твердження суду про наявність спору між сторонами по справі є передчасним, крім того, мотивувальна частина ухвали не містить належного обґрунтовування фактичних ризиків того, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважав, що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог у обраний спосіб в разі можливого задоволення позову. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Колегія суддів вважає, що задоволений судом першої інстанції вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , визнання договору дарування земельної ділянки 0,0403 га, розташованої: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Балівська сільська рада, СТ «Днепр», ділянка НОМЕР_1 , кадастровий номер; 1221486800:01:301:0100; а також визнання права спільної сумісної власності на вказані об`єкти нерухомого майна.
А тому, враховуючи наявність спору та обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вірно вирішив питання забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дії по відчуженню, переоформленню та державної реєстрації, реєстраційних дій пов`язаних із реєстрацією та перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборони внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з відкриттям розділу), вчинення відчуження у примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій), щодо вказаного майна.
Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги відповідачки про те, що твердження суду про наявність спору між сторонами по справі є передчасним, крім того, мотивувальна частина ухвали не містить належного обґрунтовування фактичних ризиків того, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо визнання недійсними договорів дарування та визнання права спільної сумісної власності на вказані об`єкти нерухомого майна.
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко