Справа № 127/22997/20
Провадження № 22-ц/801/1037/2021
Категорія: 63
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року	Справа № 127/22997/20	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
       головуючого Сопруна В.В.,
       суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,
               за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,
                за участю сторін: позивача ОСОБА_1 , представника Військової частини НОМЕР_1 - Лукача Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/22997/20 за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити певні дії, 
за апеляційною скаргою Військової частини  НОМЕР_1  на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2021 року, яке ухвалене суддею Король О.П. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 12 березня 2021 року, 

в с т а н о в и в :

В жовтні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.09.1995 року його було зараховано на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі складом сім`ї – 1 особа за місцем проходження військової служби у в/ч НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). 13.11.2002 року позивачем було подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_3 та голові житлової комісії військової частини НОМЕР_3 . ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі складом сім`ї – 4 особи за місцем проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 з дати постановки в чергу в Миколаївському гарнізоні 12.09.1995 року. Пізніше 13.11.2002 року було подано рапорт командиру в/ч НОМЕР_4 та зараховано на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі складом сім`ї – 4 особи за місцем проходження військової служби у в/ч НОМЕР_4 з дати постановки в чергу 12.09.1995 року. Позивач перебував на обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов до 29.05.2017 року. З 17.05.2005 року по 29.05.2017 року він перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_4 із складом сім`ї 4 особи. Проживав у службовому житлі, яке здав в КЕВ м. Миколаїв. Позивач зауважив, що у зв`язку із значним завантаженням по службі та неможливістю забезпечити сім`ю належним житлом під час проходження ним військової служби у в/ч НОМЕР_5 ; під час навчання у Національному університеті оборони України ім. І. Черняховського; під час проходження служби у в/ч НОМЕР_6 , сім`я позивача проживала у службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався. Також зазначив, що з 16.05.2016 року по теперішній час він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_7 , та перебуває на квартирному обліку у житловій комісії в/ч НОМЕР_1 . 
17.10.2017 року позивач звернувся до командира в/ч НОМЕР_7 та голови житлової комісії в/ч НОМЕР_1 з рапортом, у якому просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у м. Вінниця зі складом сім`ї 3 особи, а також включити його в списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій та як військовослужбовця який має вислугу на військовій службі понад 25 років. Повідомив, що за попереднім місцем військової служби у військовій частині НОМЕР_4 перебував з 17.05.2005 року (з врахуванням дати постановки в чергу 12.09.1995 року).
Рішенням житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) від 08.11.2017 року його було зараховано на квартирний облік зі складом сім`ї 3 особи з 08.11.2017 року, загальної черги та включено у списки осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень (учасник бойових дій, понад 25 років вислуги) з 08.11.2017 року відповідно до п. 2.14.наказу Міністерства оборони України №737 (зі змінами) від 30.11.2011 року (протокол засідання житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) від 08.11.2017 року №6).
Позивач вважає, що житлова комісія військової частини НОМЕР_1 порушила його право на належне місце в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов. 
Таким чином, просив суд визнати протиправним рішення житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2017 року (протокол № 6) про зарахування полковника ОСОБА_1 , 1973 року народження, на квартирний облік зі складом сім`ї 3 (три) особи (він, дружина - ОСОБА_2 , 1973 року народження, дочка – ОСОБА_3 , 2001 року народження) з 08.11.2017 року загальної черги.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (житлову комісію Командування Повітряних Сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 ) внести зміни у рішення від 08.11.2017 року (протокол №6) в частині зарахування полковника ОСОБА_1 , 1973 року народження, на квартирний облік зі складом сім`ї 3 (три) особи (він, дружина - ОСОБА_2 , 1973 року народження, дочка - ОСОБА_3 , 2001 року народження) з 08.11.2017 року загальної черги.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (житлову комісію Командування Повітряних Сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 ) зарахувати полковника ОСОБА_1 , 1973 року народження, на квартирний облік зі складом сім`ї 3 (три) особи (він, дружина - ОСОБА_2 , 1973 року народження, дочка - ОСОБА_3 , 2001 року народження) з 12.09.1995 року загальної черги.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2021 року позов задоволено. 

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що для збереження попереднього часу перебування на обліку з 12.09.1995 року, позивачу необхідно було перебувати на обліку разом з членами своєї сім`ї за кожним новим місцем проходження служби, у тому числі у військових частинах НОМЕР_5 та НОМЕР_6 . Отже вважає, що житлова комісія військової частини НОМЕР_1 08.11.2017 року прийняла законне рішення.

У відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Зазначивши, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку положення п.2 наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року суперечить положенням ст.ст.38-44 ЖК УРСР. Суд дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо зарахування позивачу після зміни місця служби і переведення до Військової частини НОМЕР_1 попереднього періоду перебування на квартирному обліку з 12.09.1995 року необхідно керуватись положеннями ст.ст.38-44 ЖК УРСР.

За таких обставин, суд вважав, що рішення житлової комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2017 року (протокол № 6), суперечить положенням Конституції України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Житловому кодексу, а отже є незаконним.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно виписки з протоколу № 20 від 12.09.1995 року, відбулося засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 , на якому позивача зі складом сім`ї – 1 особа поставлено на квартирний облік при військовій частині (запис вчинено на російській мові а.с.9).

На підставі рапорту від 13.11.2002 року, виписки з протоколу № 28 від 14.11.2002 року відбулося засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_3 , на якому позивача зі складом сім`ї – 4 особи поставлено на квартирний облік для поліпшення житлових умов при військовій частині по Миколаївському гарнізону з 12 вересня 1995 року (а.с.10, 11).

З довідки виданої начальником Херсонської КЕЧ від 28.04.2005 року за №684 та витягу з протоколу від 07.05.2005 року вбачається, що підполковник ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_3 з 12.09.1995 року зі складом сім`ї – 4 особи, а також перебуває у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень (а.с.12, 14).

Із довідки №29/11 виданої начальником Київського КЕУ від 09.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 під час навчання з 01.09.2013 року по 27.02.2015 року у Національному університеті оборони України ім. І. Черняховського квартирою не забезпечувався (а.с.17).

Згідно з Витягом з протоколу №6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 29.05.2017 року ОСОБА_1 знято з черги на отримання житла в Первомайському гарнізоні в зв`язку з переводом до іншого місця служби (а.с.18).

Із довідки №143 від 01.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_4 з 17.05.2005 року по 29.05.2017 року зі складом сім`ї – 4 особи, проживав у службовому приміщенні (а.с.19).

Відповідно до виписки з протоколу № 6 від 08.11.2017 року засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , на якому позивача зараховано на квартирний облік зі складом сім`ї 3 особи з 08.11.2017 року загальної черги та включено у списки осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень (а.с.22).

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. При цьому згідно з частиною третьою цієї статті при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадянин не може бути обмежений або привілейований у своїх конституційних правах та свободах за ознакою місця проживання або іншими ознаками відповідно до статті 24 Конституції України.

Відповідно до ст. ст. 34, 37 Житлового кодексу Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Відповідно до ст. 43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, якою визначено порядок ведення квартирного обліку та надання військовослужбовцям житла.

Згідно з п. 2.1 Інструкції облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (облік), ведеться у військових частинах, гарнізонах та квартирно-експлуатаційних органах. Повний та всебічний облік щодо всіх військових частин організовується та ведеться Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Інструкції військовослужбовці зараховуються на облік на підставі рішення житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
Для зарахування на квартирний облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього начальника про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї.

Згідно з п. 2.4 Інструкції датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Відповідно до вимог Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Пункт 4 цього порядку, зокрема, передбачає, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язок, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону про внесення змін до статті 12 зазначено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Відповідно до п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Таким чином, на час звернення позивача з заявою про визначення дати квартирного обліку нормативно правові акти забезпечували збереження за військовослужбовцем прав на знаходження на квартирному обліку з дати первинної постановки на такий облік.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у військовій частині в/ч НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що підтверджується витягом з протоколу № 20 від 12.09.1995 року; 14.11.2002 року поставлено на квартирний облік для поліпшення житлових умов за місцем проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 з дати постановки в чергу в Миколаївському гарнізоні з 12.09.1995 року.

Разом з тим відомостей щодо зняття ОСОБА_1 з обліку чи виключення його з черги судом не встановлено і матеріали справи не містять.

Крім того, абзацами 3-5 пункту 2.14 Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 30 листопада 2011 року № 737 визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідного квартирно-експлуатаційного відділу (далі - КЕВ) чи квартирно-експлуатаційної частини (далі - КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.
У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.
Отже, саме на командування військової частини було покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.

Крім того, п.2.15 наказу МОН №737 передбачено, що військовослужбовці, направлені на навчання до військових навчальних закладів з виключенням зі списків військових частин, на весь період навчання залишаються на обліку за попереднім місцем служби.

Абзац 6 п.2.15 наказу МОН №737 передбачено, що військовослужбовцям у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зберігається попередній час перебування в списку на отримання службового житла.

Таким чином, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в сукупності із переліченими нормами, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову, оскільки встановлення факту порушення житлових прав позивача та внесення змін до дату зарахування його на квартирний облік, забезпечує рівність в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби, втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби.

Також, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що при визначенні черговості надання жилого приміщення для позивача застосуванню підлягають статті 38-44 ЖК УРСР, а не наказ Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20, який істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 760/9507/15-ц, від 07 червня 2018 року у справі № 362/4273/17, від 27 вересня 2018 року у справі № 362/4307/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 362/6383/16-ц, від 18 березня 2019 року у справі № 285/3566/17, від 20 березня 2019 року у справі № 760/750/16-ц, від 04 листопада 2019 року у справі № 362/776/19.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 травня 2021 року.

Головуючий                 Сопрун В.В.

Судді                                 Войтко Ю.Б.
                                               
                                                       Міхасішина І.В.