ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 332/346/21                 Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/807/243/21                                                 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року                         місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – адвоката Морозова В.Ю. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційними скаргами останнього та його захисника – адвоката Морозова В.Ю. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, 13 січня 2021 року о 10-26 годині біля будинку №11 по вул.Діагональній в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медзакладу №214 від 13 січня 2020 року. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію.
В апеляційних скаргах  ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Морозов В.Ю. просять оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог зазначають, що з інкримінованим адміністративним правопорушенням ОСОБА_1 не згоден, свою вину не визнає, вважає, що адміністративні матеріали, складені щодо нього, не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи.
Всупереч вимогам чинного законодавства, розгляд справи відбувався незаконно, матеріали справи та складений протокол містять у собі чисельні порушення.
В матеріалах справи № 332/346/21 відсутня довідка про те, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія.
В матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася.
В матеріалах справи відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом.
Не зважаючи на те, що матеріали справи містили суперечливі докази, суд ґрунтувався лише на власних переконаннях, та беручи до уваги лише написані працівниками поліції матеріали справи.
У зв`язку з тим, справа була розглянута без присутності захисника  Єфремова О.М., інспекторів поліції, які складали протокол, суддя недосконало дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції.
04 березня 2021 року ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу Заводського районного суду м.Запоріжжя надсилав клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, оскільки його захисник - адвокат Морозов В.Ю. проживає у м.Кривий Ріг, вважав за доцільне, щоб останній представляв його інтереси у якості захисника по справі. Вищевказане клопотання було мотивоване тим, що присутність на судовому засіданні захисника в іншому місті потребує значних часу та додаткових коштів, проте, розгляд справи можливий дистанційно, шляхом проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Вищевказане клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 04 березня 2021 року суддя не задовольнив, посилаючись на те, що строки розгляду справи про адміністративне правопорушення складають 15 днів з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Виходячи з вищевказаних обставин справи, суддя не обґрунтував належним чином підстави для відмови у задоволенні клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції та внаслідок чого виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
У останнього не було на меті затягнути строки розгляду справи з метою уникнення від передбаченої законом відповідальності. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №024049 було складено 13 січня 2021 року. Виходячи з цього, строки розгляду справи спливали 13 квітня 2021 року, отже вважає, що суддя необґрунтовано зазначив, що він намагається затягнути строки розгляду справи.
ОСОБА_1 вважає, що відмовивши у задоволенні вищевказаного клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції від 04 березня 2021 року, суддя не надав йому можливість реалізувати право на правову допомогу та порушив вимоги ч.1 ст.268 КУпАП.
Крім того, 13 січня 2021 року по вул.Діагональній в м.Запоріжжі його транспортний засіб було безпідставно зупинено працівниками поліції, які зазначили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобам з ознаками наркотичного сп`яніння, що не відповідає дійсним обставинам справи. Після того як працівники поліції інкримінували йому ознаки стану наркотичного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у відповідному лікарняному закладі, на що він одразу погодився.
Під час проведення вищевказаного огляду за допомогою «тесту-смужки» у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради в нього було відібрані такі зразки біологічного середовища як сеча, внаслідок чого було складено висновок №214 від 13 січня 2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з яким він категорично не погодився.
ОСОБА_1 вважає, що «тест-смужка», за допомогою якого щодо нього було проведено огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, не має сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та такий тест не внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення.
Після його категоричного непогодження з вищевказаним висновком він почав наполягати на тому, щоб в нього додатково було відібрано такі зразки біологічного середовища як слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук або кров.
Проте лікар, який склав висновок від 13 січня 2021 року щодо результатів медичного огляду, зазначив, що в них немає можливості здійснити додаткове відібрання біологічних зразків.
Апелянти вважають, що висновок від 13 січня 2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є сфальсифікованим та таким, що не відповідає дійсності.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024049 працівники поліції не зазначають та не конкретизують наявність у ОСОБА_1 ознак стану наркотичного сп`яніння.
Оскільки, у вчиненні адміністративного правопорушення винним себе ОСОБА_1 не вважає та не володів достатніми знаннями у галузі законодавства про адміністративні правопорушення, йому необхідна була кваліфікована правова допомога під час розгляду даної справи, зокрема для складання й написання ґрунтовних заперечень та пояснень, надання додаткових документів, встановлення необхідних фактів та здійснення представництва безпосередньо в судовому засіданні.
Суддя опирався лише на письмові показання та докази, не викликавши сторін у судове засідання.
В протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи зазначається, що ОСОБА_1 нібито мав ознаки наркотичного сп`яніння. Проте, зазначене не відповідає дійсним обставинам справи.
На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.
Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.
В постанові, яку було винесено Заводським районним судом м.Запоріжжя від 04 березня 2021 року, немає підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки суддя при винесення даної постанови навіть не опирався на нормативно-правові акти, яким повинна обґрунтовуватись вина, суддя не зробив посилання ні на одну норму законодавства України та практику Європейського суду, це є грубим порушенням, оскільки ст.283 КУпАП зазначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення та перелік відомостей, які мають бути зазначені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і посилання на нормативно-правові акти.

Заслухавши  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Морозова В.Ю., які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу серії ДПР18 №024049 від 13 січня 2021 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 січня 2020 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №214 від 13 січня 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13 січня 2021 року, згідно з якими, він вжив наркотичну речовину випадково, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції ОСОБА_2 , в якому зафіксовано, що під час охорони громадського порядку у м.Запоріжжі у Заводському районі на АП0502 з 08-00 до 20-00 13 січня 2021 року разом з лейтенантом поліції ОСОБА_3 під час патрулювання о 10:26 по вул. Діагональна біля буд.11 був зупинений т.з. ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 водієм виявився гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 , котрий порушив вимоги п.9.9б ПДР, водію були роз`яснені його права згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, після чого була винесена постанова серія ЕАН 3664333 за ст.125 КУпАП. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширенні зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій ОСОБА_1 погодився, результат позитивний та підтверджений висновком мед. закладу №214 від 13 січня 2021 року. На водія був складений протокол серія ДПР18 №024049 за ст.130 ч.1 КУпАП, було вилучено п/в серія НОМЕР_2 від 23 березня 2012 року, було видано тимчасовий дозвіл на право керування т.з. серія ДТ №152530 від 13 січня 2021 року. Від керування т.з. відсторонений шляхом ОСОБА_4 тверезому водію. Фіз. сила та спец. засоби не застосовувалися. Дана подія зафіксована на боді камеру АР0006.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах. 
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що вживав наркотичний засіб декілька днів тому, від проходження медогляду не відмовлявся, наполягав на відкладенні розгляду справи через відсутність адвоката. 
З оскаржуваної постанови суду убачається, що вказане клопотання судом не задоволене з посиланням на те, що розгляд справи відкладався двічі за клопотанням ОСОБА_1 для надання йому можливості реалізувати право на правову допомогу. 
З огляду на викладене, порушень права на захист ОСОБА_1 з боку суду не убачається. 
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що для розгляду справ про адміністративні правопорушення законом передбачені стислі строки. 
Розгляд судом першої інстанції цієї справи у відсутність захисника не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі її обставини та прийняти законне та обґрунтоване рішення. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані. 
Твердження апелянтів про те, що в матеріалах справи відсутня довідка щодо отримання  ОСОБА_1 посвідчення водія, є безпідставним та спростовується матеріалами справи, де на аркуші 9 міститься довідка про повторність, в якій вказано, що у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія НОМЕР_2 від 23 березня 2021року, та яке на даний час зберігається в УПП в Запорізькій області ДПП.
Доводи сторони захисту про те, що розгляд справи судом відбувся без виклику сторін, також спростовуються матеріалами справи. Так, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, процесуальні права йому роз`ясненні, про що свідчить його розписка /а.с.30/, він надавав пояснення у судовому засіданні, з клопотаннями про виклик будь-яких осіб, витребування додаткових доказів до суду не звертався.
Твердження ОСОБА_1 про те, що в нього не було виявлено ознак сп`яніння, спростовуються не тільки відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, а й направленням на огляд, складеним 13 січня 2021 року о 10 годині 50 хвилин, де зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук.
У працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього і направлено на огляд до медичного закладу.
За результатом медичного огляду такий стан у ОСОБА_1 підтвердився, що підтверджується вищевказаним висновком лікаря.
Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735. 
На запит апеляційного суду, КНП «ОКЗНПД» ЗОР 30 квітня 2021 року надано витребувані за клопотанням сторони захисту Акт медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №214 від 13 січня 2021 року, у якому відображені ознаки сп`яніння, що встановлені у ОСОБА_1 , результати лабораторних тестів, заключний діагноз : наркотичне сп`яніння (марихуана); результати імунохроматографічного дослідження сечі ОСОБА_1 від 13 січня 2021 року №276-278 та від 13 січня 2021 року №279; декларацію про відповідність №1 ІХА-тестів Wondfo; сертифікат аналізу тесту на виявлення марихуани; посвідчення про проходження підвищення кваліфікації №438 лікаря-нарколога ОСОБА_5 .
Викладене спростовує доводи сторони захисту про те, що дослідження проводилось неналежним засобом. 
У висновку лікаря, складеному за результатами огляду, міститься підпис самого ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Відомостей про те, що останній не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції та лікаря, що проводив огляд, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.
Огляд ОСОБА_1 в медичному закладі проводився у строк та порядку, передбачених ст.266 КУпАП, у присутності поліцейського.
При апеляційному розгляді за клопотанням сторони захисту заслухано лікаря ОСОБА_5 , який підтвердив свій висновок та зазначив, що біологічна речовина (сеча), яку надав ОСОБА_1 , двічі досліджувалась, в т.ч. з використанням тесту, який придбав сам ОСОБА_1 . Обидва тести мали позитивний результат. Тест-смужки, які використовує медичний заклад, затверджені МОЗ. Імунохроматографічне дослідження - це єдиний метод дослідження на стан наркотичного сп`яніння останні приблизно 10 років. Кров, слина та змиви з рук не досліджуються. Висновок про перебування ОСОБА_1 ґрунтується не тільки на результатах лабораторних досліджень, а й на підставі візуального огляду ОСОБА_1 . Ознаки сп`яніння, що у останнього були виявлені при огляді, зафіксовані в Акті. Більш того, сеча зберігається у медичному закладі протягом трьох місяців, тому можливо її додаткове дослідження протягом цього періоду, якщо особа не погоджується з результатами первинного дослідження.
Доводи лікаря Данильченка О.Г. та його висновок ніким не спростовані.
Отже, порушень при проведені огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не вбачається. 
Те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які встановлені у останнього поліцейськими, не є порушенням закону, оскільки в цьому випадку протокол складався через керування транспортним засобом особою в стані сп`яніння, що було встановлено в результаті вищевказаного огляду. 
Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом.
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
Ніким не заперечується того факту, що події, що зафіксовані цим записом, відбувалися в дійсності.
Цей запис не є єдиним доказом в справі та узгоджується з іншими доказами.
Посилання ОСОБА_1 та його захисника, на той факт, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки до матеріалів справи додано розписку ОСОБА_6 , в якій останній зазначив, що він приймає керування т.з. ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_1 . 
Твердження апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , вимогам закону, є безпідставними та суперечать змісту самого протоколу, який складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать змісту самої постанови. 
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скарги  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Морозова В.Ю. залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжявід 04 березня 2021 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 332/346/21