Справа № 442/7285/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В. 
Провадження № 22-ц/811/154/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Крамара О.В. від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, -
               в с т а н о в и л а : 
       рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року позов задоволено частково. 
       Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 02.03.2016 року по цивільній справі № 442/1277/16-ц, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот гривень) 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. - судових витрат в дохід держави.
       В решті позовних вимог відмовлено.
       Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .
       В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти постанову по справі, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Не погоджується з рішенням з тих міркувань, що судом неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини по справі. Зазначає, що в даному випадку покращився матеріальний стан відповідача так як він закінчив навчання на стаціонарі, відкрив свій стоматологічний кабінет, що підтверджується сторінкою з соціальної мережі Інстаграм, де він рекламує свої послуги лікаря-стоматолога, також колишній чоловік має можливість підвищувати свою кваліфікацію (платна інтернатура) по контракту в м. Ужгороді. В відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що навчається в м. Львові, але його слова не підтвердженні жодним доказом. Звертає увагу суду, що її матеріальне становище дуже погіршилося, вона з травня місяця 2020 року працює по цивільно-правовій угоді та її дохід складає за 6 місяців 4 195 грн. 80 коп. Таким чином, оскільки відповідач працюючи лікарем стоматологом має можливість сплачувати їй вказану суму аліментів, вважає, що з тих підстав позов повністю підлягає до задоволення. 
Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на неї, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 81, ст. 141, ч.2 ст. 247, п. 6 ст. 264, ч.5 ст. 279 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, ч.ч.1,2 ст. 182, ст. 192, ч.1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 3, ст. 27 Конвенції про права людини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», та задовольняючи частково позов, виходив з того, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/1277/16-ц від 02.03.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 05.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначив, що обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, які можуть надати таку допомогу. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки неповнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання, як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати. Зважаючи на положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2395 гривень. Суд вказав, що з моменту винесення судового рішення, яким з ОСОБА_2 ухвалено стягнути аліменти, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини. Суд вважав, що позивач потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний таку допомогу надавати, однак враховуючи ту обставину, що позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, то позов підлягає до часткового задоволення. Також суд вважав, що згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставини, які суд вважав встановленими лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.
       19.11.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача в її користь на утримання доньки -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, щомісячно але не менше законодавчо встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття 
       В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду № 442/1277/16-ц від 02.03.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 600,00 грн. щомісячно. Зважаючи на те, що присуджених аліментів не достатньо для належного утримання дочки, вона змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. З часу ухвалення рішення суду змінилося ряд обставин, що мають істотне значення, а саме відбулося значне зростання цін, зросли витрати пов`язані з навчанням та розвитком дитини, крім цього, відповідач почав працювати неофіційно як лікар стоматолог та отримує у зв`язку з цим значні доходи, тобто його матеріальне становище значно покращилося.
       За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
За ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/1277/16-ц від 02.03.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 05.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
       Згідно довідки ДВНЗ «Ужгородський національний університет» №804 віл 24.11.2020р. ОСОБА_2 проходить теоретичну частину інтернатури за спеціальністю «Стоматологія» на кафедрі стоматології післядипломної освіти з курсом терапевтичної та ортопедичної стоматології стоматологічного факультету на контрактній формі. Термін навчання: з 15.09.2020 по 30.06.2022 року (а.с. 22).
       Як, також, вбачається із довідки Дрогобицького районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №153 від 11.11.20р. ОСОБА_1 працює по цивільно-правовій угоді і її дохід за останні 6 місяців (травень-жовтень 2020 року) складає 4 195, 80 грн. (а.с. 25).
Перевіряючи наявність змін у обставинах, що згідно ст. 192 СК України мають значення для вирішення спору колегія суддів вважає, що мала місце зміна істотних обставин, які дають підстави вважати позовні вимоги обґрунтованими, про що правильно вказав і суд першої інстанції.
       Так, після прийнятого судом рішення від 02.03.2016 рокузмінилося матеріальне становище позивачки, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття, що збільшує відповідно витрати позивачки на утримання дитини та відповідно погіршує її матеріальне становище.
Вказане, а саме збільшення видатків для позивачки на утримання дитини свідчить про зміни у її майновому стані та, як вбачається із наведеної вище ст. 192 СК України, - дійсно є однією із можливих підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються, зокрема, за рішенням суду.
Крім цього, даних про надання коштів відповідачем на утримання дитини сторін, окремо (додатково) від коштів, які стягаються за рішенням суду, - немає, як немає і даних про наявність у відповідача утриманців чи будь-яких даних, що свідчили б про неможливість сплати ним аліментів на утримання дитини сторін у більшому розмірі ніж визначено рішенням суду.
Окрім цього, доводи позивачки про отримання відповідачем певних значних доходів з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, що покращило його матеріальне становище та теж є однією із можливих підстав для зміни розміру аліментів за ст. 192 СК України слід вважати обґрунтованими. Так, те, що у відповідача наявні значні неофіційні доходи підтверджується тим, що він визнав позов частково у розмірі 1500 грн. щомісячно; те що він проживаючи у іншій області (відмінній від місця його постійного проживання) має можливість там оплачувати проживання, утримувати себе там, а також оплачувати навчання у інтернатурі на контрактній формі.
Враховуючи вказане, а саме те, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дитини; те, що сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні; те, що встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, і який батьки повинні забезпечити дитині; дані про офіційні доходи позивачки, а також те, що слід вважати що вона, теж, має інші доходи, оскільки є очевидним, що 600 грн. в місяць не є тією сумою, яка дає можливість утримувати позивачці себе і неповнолітню дитину; відсутність даних про офіційні доходи відповідача; те, що з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище позивачки, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною; те, що відповідач є працездатними; те, що стягнені за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2016 року аліменти не покривають встановлений законодавством прожитковий мінімум та навіть його половини для дитини відповідного віку; те, що матеріальний стан відповідача покращився, оскільки такий отримує певні доходи, які дають йому можливість визнати позов частково у розмірі 1500 грн. щомісячно; проживаючи у іншій області (відмінній від місця його постійного проживання) оплачувати проживання, утримувати себе, а також оплачувати навчання у інтернатурі на контрактній формі, - колегія суддів вважає, що судом помилково визначено розмір аліментів, що підлягає стягненню, а апеляційна скарга є частково обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення. Рішення суду першої інстанції відповідно слід змінити. 
Так, з врахуванням наведеного, слід збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки сторін до досягнення нею повноліття з 600 грн. до 2400 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становитиме фактично розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та слід вважати відповідатиме, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Вказаними слід доводи апеляційної скарги визнати частково обґрунтованими, задовольнивши таку, змінивши рішення суду.
Вказане не позбавляє сторін права, в подальшому у випадку зміни матеріального, сімейного стану, стану здоров`я, когось з них або дитини, тощо, вирішувати питання про збільшення чи зменшення вказаної суми аліментів, що підлягає стягненню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів - змінити.
Резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог викласти в такій редакції:
«Позов задовольнити - частково. 
       Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 02.03.2016 року по цивільній справі № 442/1277/16-ц, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягувати аліменти з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у твердій грошовій сумі в розмірі 2400 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позову - відмовити»
В решті рішення суду - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                 Я.А. Левик

Судді:                                                                        Р.В. Савуляк

                                                                                М.М. Шандра